Справа № 2506/7881/12 (2а/2506/1579/12)
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/33178/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (далі - Деснянський ВДВС) про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом про визнання дій неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови від 15.05.2012 року про закінчення виконавчого провадження, а також зобов'язання відповідача у повному обсязі виконати виконавчий лист.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконною і скасовано постанову від 15.05.2012 року №30593882 про закінчення виконавчого провадження. В решті позову відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення цих судів та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Деснянським ВДВС 10.01.2012 року було відкрито виконавче провадження №30593882 щодо виконання виконавчого листа №2-а/2506/20119/11, виданого 23.12.2011 року, про зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Чернігова здійснити перерахунок розміру надбавки до пенсії позивача згідно ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 24.05.2011 року по 22.07.2011 року.

Відповідачем на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 15.05.2012 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а/2506/20119/11.

Із змісту вказаної постанови видно, що постанову Деснянського районного суду м. Чернігова, на підставі якої було видано виконавчий лист №2-а/2506/20119/11 від 23.12.2011 року, виконано в частині нарахування 142,47 грн., а в частині здійснення виплати - неможливо виконати рішення суду без участі боржника.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно ст. 5 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 17 Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктом 8 ст. 37 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

У разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав (ч. 3 ст. 75 Закону).

Статтею 89 Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що реалізація особою права щодо отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних і чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань. Є недопустимим посилання суб'єктів владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи зміст вказаних правових норм і враховуючи ту обставину, що постанова відповідача про закінчення виконавчого провадження не ґрунтується на вимогах закону, колегія суддів також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман