Справа № 821/731/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2015 р. м. Київ К/800/54318/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Сіроша М.В., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області
на постановуХерсонського окружного адміністративного суду від 16.05.2014
та ухвалуОдеського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014
у справі №821/731/14
за позовомПриватного підприємства «Салон-Юкрейн»
доДержавної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Салон-Юкрейн» звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області щодо проведення зустрічної звірки та складання акту від 13.02.2013 №2939/22.4/36505348 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання приватного підприємства «Салон-Юкрейн» щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за листопад 2011 року», по зміні в базі даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які задекларовані ПП «Салон-Юкрейн» у листопаді 2011 року на підставі акту від 13.02.13 №2939/22.4/36505348 та зобов'язати контролюючий орган вилучити з бази даних «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акту від 13.02.2013 №2939/22.4/36505348.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 у даній справі, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014, вказаний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області по проведенню зустрічної звірки приватного підприємства «Салон-Юкрейн» відносно підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за листопад 2011 року, за результатами якої складений акт від 13.02.2013 № 2939/22.4/36505348, а також по зміні в електронній базі даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які задекларовані приватним підприємством «Салон-Юкрейн» в листопаді 2011 року на підставі акту від 13.02.2013 № 2939/22.4/36505348 та зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області вилучити з бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акта від 13.02.2013 № 2939/22.4/36505348. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем був складений акт від 13.02.2013 №2939/22.4/36505348 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання приватного підприємства «Салон-Юкрейн» щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за листопад 2011 року», у висновках якого податковий орган зазначив, що відповідно до висновку ГВПМ ДПІ у місті Херсоні Херсонської області ДПС щодо наявності ознак фіктивності та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ПП «Салон-Юкрейн» від 13.02.2013 №450/07.50-09 та у зв'язку з не підтвердженням первинними документами податкового кредиту та податкових зобов'язань за листопад 2011 року, правочини мають ознаки нікчемності, а саме: порушено частини 1-5 статті 203, частини 1-2 статті 215, частину 1 статті 216, статті 626, 629, 662, 655, 656 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПП «Салон-Юкрейн» при придбанні товарів у постачальника ТОВ «Атлант-Д» та подальшої реалізації за листопад 2011 року.

Судами також встановлено, що на підставі вищезазначеного акту відповідачем у справі здійснено коригування показників податкової звітності позивача.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України відзначає, що, звертаючись до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправними дій контролюючого органу, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.

Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у відповідачем було порушено процедуру проведення зустрічної звірки через не надіслання позивачу запитів про подання інформації та її документального підтвердження, а також взагалі відсутні докази того, що при проведенні зустрічної звірки податковим органом досліджувались первинні документи по господарським операціям позивача з його контрагентом. Щодо коригування показників податкової звітності позивача, суди дійшли висновку, що будь-які зміни до інформаційних баз мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають з узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.

Суд касаційної інстанції вважає висновки суду першої та апеляційної інстанцій передчасними, та такими, що зроблені без всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи, при цьому колегія суддів виходить з наступного.

Правові підстави проведення зустрічної звірки визначені п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, відповідно до якого органи державної податкової служби мають право з метою отримання податкової інформації проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 N1232 та Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 N236, визначено механізм дії податкового органу у разі необхідності здійснення такої звірки.

Відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Окрім того, Додатком №3 до Методичних рекомендацій встановлено форму та вимоги щодо змісту і об'єму інформації, яка підлягає відображенню в акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання.

При цьому, слід зауважити, що п. 15 Додатку №3 Методичних рекомендацій передбачає зазначення встановлених даних про проведений аналіз наявної в органі ДПС інформації та її документального підтвердження, з приміткою, що у разі наявності зазначається й інша інформація (в т. ч. отримана від підрозділів податкової міліції), що має відношення до питань запиту і може бути використана органом-ініціатором при перевірці. Одночасно надаються належним чином завірені копії таких документів, що не підтверджують дані платника податків, наведені у запиті.

Водночас, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Судами попередніх інстанцій при розгляді даного спору не було враховано, що згідно чинного законодавства вчинення податковими органами дій по проведенню зустрічних звірок прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню зустрічних звірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.

Виключно результат реалізації повноваження податкового органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то дії по проведенню зустрічних звірок та складанню акту) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення зустрічної звірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами звірки.

Однак, судами попередніх інстанцій при розгляді даної справи не було досліджено, чи порушені права позивача (за захистом яких він звернувся до суду), чи порушені вони саме вчиненням відповідачем дій, які не дали змогу йому провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, внаслідок чого був складений акт про неможливість проведення зустрічної звірки, після чого дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поруч з цим, суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача по коригуванню показників податкової звітності позивача на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки, також, не з'ясували питання прийняття податкових повідомлень-рішень. Крім того, суди взагалі не перевірили доводи позивача про вчинення відповідачем дій, які полягали у зміні відповідачем задекларованих позивачем податкових зобов'язань, зокрема не встановили на підставі належних доказів, на якій підставі вносились такі відомості інформаційних баз та чи вносились взагалі. В справі відсутні будь-які докази про внесення змін до інформаційних баз податкового органу.

А відтак, без встановлення існування обставин вчинення відповідачем дій, які, на думку позивача є протиправними, та існування яких підтверджене належними доказами, задоволення позовних вимог є передчасним.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та(або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області задовольнити частково.

2. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

3. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
М.В.Сірош