Справа № 203/134/15-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/134/15-а
Провадження № 2-а/0203/25/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач пред'явив через суд зазначений позов до відповідача на предмет захисту прав на пенсійне забезпечення з тих підстав, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року його позов задоволено та визнано неправомірним рішення УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо не врахування при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 за період роботи в 1996-1997 роках, підтверджену довідкою про заробітну плату ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п.; зобов'язано УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 26 січня 2013 року по 31 січня 2014 року, з урахуванням заробітної плати за період роботи в 1996-1997 роках, підтвердженої довідкою про заробітну плату ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п, проте не зважаючи на вказане судове рішення відповідач без будь-яких підстав припинив виплати в належному розмірі з лютого 2014 року, пославшись у листі-відповіді від 25 листопада 2014 року як на підставу припинення виплат на визначеність періоду проведення виплат до 31 січня 2014 року, тому позивач просив суд зобов'язати відповідача провести розрахунок середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1996 року по грудень 1997 року, підтвердженої довідкою ЗАТ "ПКФ "Єдині енергетичні системи України" від 15 травня 2009 року №21п; зобов'язати відповідача провести перерахунок загального розміру пенсії за віком позивача починаючи із лютого 2014 року; зобов'язати відповідача виплатити позивачу недоплачену суму пенсії за віком за весь період недоплати починаючи із лютого 2014 року; зобов'язати відповідача виплачувати позивачу пенсію довічно у відповідності із розрахунком середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1996 року по грудень 1997 року, підтвердженої довідкою ЗАТ "ПКФ "Єдині енергетичні системи України" від 15 травня 209 року №21п; стягнути з відповідача на свою користь судовий збір.

В письмових запереченнях відповідач позов не визнав у повному обсязі та клопотав про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст 157 КАС України, оскільки постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року розглянуті ті самі вимоги, з тими самими сторонами, про той самий предмет, і судове рішення виконано повністю.

Розглянувши позовні вимог, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заяви позивача від 05 квітня 2013 року УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська останньому з 26 січня 2013 року було призначено пенсію за віком.

При розрахунку пенсії, починаючи з 31 січня 2014 року відповідачем не було враховано заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з 1996 по 1997 роки в ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» відповідно до наданої останнім довідки про заробітну плату ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року № 203/292/14-а (2а/0203/68/2014), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2014 року, позов ОСОБА_1 до УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано неправомірним рішення УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо не врахування при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 за період роботи в 1996-1997 роках, підтверджену довідкою про заробітну плату ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п; зобов'язано УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 26 січня 2013 року по 31січня 2014 року, з урахуванням заробітної плати за період роботи в 1996-1997 роках, підтвердженої довідкою про заробітну плату ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, обставини встановлені судом при розгляді справи № 203/292/14-а (2а/0203/68/2014) доказуванню в силу вимог ч.1 ст. 72 КАС України не підлягають у даній справі.

Вказаною постановою суду від 04 березня 2014 року встановлено, що надана позивачем для призначення пенсії довідка про заробітну плату від 15.05.2009 року №21п була підписана від імені керівника та головного бухгалтера ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» членом правління Келебердою Л.Ф., в зв'язку з відсутністю на підприємстві на момент її видачі, оскільки останнє перебувало в стані припинення, посади директора та головного бухгалтера. Підписавши та видавши позивачу вказану довідку Келеберда Л.Ф. діяв в межах наданих йому повноважень, що вбачається з протоколу засідання правління підприємства №37 від 27.02.2007 року, тому суд прийшов до висновку про безпідставність неврахування відповідачем довідки №21п від 15 травня 2009 року з посиланням на не підписання останньої керівником та головним бухгалтером підприємства.

Також цією постановою суду встановлено, що факт роботи позивача на ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» в 1996-1997 роках відповідачем по справі не оспорювався. Видана позивачу довідка №21п від 15 травня 2009 року відповідає встановленій законодавством формі та підтверджує, що на всі виплати вказані в ній, нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України (страхові внески). Законність видачі вказаної довідки ніким не оспорювалась та дії щодо її видачі неправомірними не визнавались.

Крім того, суд розв'язуючи спір виходить з наступного.

Відповідно до ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у разі потреби перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії додається, зокрема, довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу, документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Вказаним Порядком передбачено форму довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, яка повинна містити: розшифровку сум помісячно, штамп підприємства, що видало довідку, найменування грошової одиниці сум, повинна бути завірена печаткою та підписана головним бухгалтером та керівником підприємства з розшифруванням прізвищ. Довідка надається на підставі особистих рахунків особи з зазначенням років, за які вона видана.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами.

Пунктом 38 Порядку передбачені повноваження Управління Пенсійного фонду при прийнятті документів, а саме: перевіряти правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснювати попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряти правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; видати пам'ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Також Управління має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Призначення пенсії та її розмір ставляться у залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, для призначення пенсії та визначення її розміру законодавець вимагає підтвердження фактів наявності відповідного трудового стажу (трудовою книжкою, уточнюючими довідками, тощо) та розміру заробітної плати, з якої сплачувалися відповідні страхові внески.

Ці обставини після призначення вперше пенсії не змінюються, тому не можуть бути підставою для зменшення пенсії або перерахунку після того, яка відповідні документи враховувалися вже УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська та така пенсія призначена була, зокрема, за судовим рішенням, яким визнані дії щодо неврахування відповідної довідки про розмір заробітної плати неправомірними.

Разом з тим, відповідач, починаючи з лютого 2014 року почав нараховувати пенсію позивачу без урахування заробітної плати за період роботи в 1996-1997 роках, підтвердженої довідкою про заробітну плату ЗАТ «ЄЕСУ» від 15 травня 2009 року, про що повідомив позивача листом від 08 лютого 2014 року (а.с.6).

Між тим, суд відзначає, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, що визначено ч.2 ст. 14 КАС України та гарантовано ст. 124 Конституції України.

Відтак, доводи відповідача про те, що постанова суду від 04 березня 2014 року виконана в повному обсязі виключно за період, вказаний судом - з 26 січня 2013 року по 31 січня 2014 року, і підстав для подальшого нарахування пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати за період роботи в 1996-1997 роках в ЗАТ «Єдині енергетичні системи України» немає, суд до уваги не приймає, оскільки постановою суду зазначений не лише період перерахунку пенсії, а й визнано неправомірним рішення УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком за період роботи в 1996-1997 роках, підтверджену довідкою про заробітну плату ОСОБА_1 в ЗАТ «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов'язком доказування, встановленим ст.71 КАС України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а подані - були спростовані матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні обставинами, а тому до уваги у цій справі судом не приймаються.

З огляду на викладене, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що відповідач, порушуючи п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, неправомірно, починаючи з лютого 2014 року не включив при розрахунку пенсії за віком заробітну плату за період з січня 1996 року по грудень 1997 року, підтверджену довідкою ЗАТ»ЄЕСУ» від 15 травня 2009 року №21п, що потягло недоплату суми пенсії за період з лютого 2014 року, а відтак, права позивача підлягають захисту по суду та відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України для повного захисту прав позивача згідно ст. 162 КАС України належить позовні вимоги задовольнити в цій частині.

Разом з тим, вимоги позивача про зобов'язання відповідача довічно виплачувати позивачу пенсію у відповідності із розрахунком середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1996 року по грудень 1997 року, підтвердженої довідкою ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком призначаються довічно, незалежно від стану здоров'я, та розмір заробітної плати, який став підставою для призначення вперше пенсії не змінюється в подальшому і підставою для зміни/зменшення розміру пенсії, неврахування її в подальшому відповідно до вказаного Закону не є. Крім того, відповідно до ст.2 КАС України суд захищає вже порушені, невизнані або оспорювані права,свободи та інтереси особи, а не ті які можуть відбутися в майбутньому.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 94 КАС України належить відшкодувати позивачу за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6 -11, 71, 99, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська провести розрахунок середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1996 року по грудень 1997 року, підтвердженої довідкою ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1996 року по грудень 1997 року, підтвердженої довідкою ЗАТ «ПФК «Єдині енергетичні системи України» від 15 травня 2009 року №21п, починаючи з лютого 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України, сплачений ним судовий збір в сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська заінтересованими особами, а так само прокурором, апеляційної скарги з одночасним надсиланням її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Суддя О.В. Колесніченко