Справа № 428/8520/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олійник В.М.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року справа №428/8520/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 грудня 2014 року в адміністративній справі №428/8520/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради в особі начальника Михайлюк Ірини Іванівни про визнання дій протиправними, визнання порушення прав, відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати дії начальника УПСЗН Михайлюк Ірини Іванівни щодо застосування відносно нього постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 протиправними; визнати ці дії умисними, системними, а також такими, що порушують Присягу державного службовця та кваліфікуються, як очевидні ознаки корупції; визнати порушеними права ОСОБА_2 і стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6090 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання дій начальника Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Михайлюк Ірини Іванівни умисними, системними, а також такими, що порушують Присягу державного службовця та кваліфікуються, як очевидні ознаки корупції, а також, відкрито скорочене провадження в частині позовних вимог про визнання дій начальника Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Михайлюк Ірини Іванівни щодо застосування відносно позивача постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 протиправними, визнання порушеними права ОСОБА_2, стягнення на його користь матеріальної та моральної шкоди.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати підміну позовних вимог та зобов'язати суд розглянути всі 12 позовних вимог за виключенням п.4 щодо визнання дій судді такими, що містять ознаки корупції. Крім того, апелянт наголошує, що суд неправомірно призначив розгляд справи у скороченому провадженні

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому, відповідно до ч.1 ст.197 КАС України, справу розглянуто у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір в частині позовних вимог не належить розглядати Сєвєродонецьким міським судом Луганської області як адміністративним, при цьому, суд послався на ст. 17 КАС України, якою визначена юрисдикція адміністративних справ щодо вирішення адміністративних спорів.

Зокрема, суд першої інстанції, зазначає, що вина особи у вчиненні корупційного правопорушення може бути встановлена судом лише в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, якщо таке порушення за своїм характером не тягне за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Колегія суддів погоджує такий висновок суду першої інстанції, оскільки основними критеріями відмежування справ, підсудних адміністративним судам та судам іншої юрисдикції є суб'єктний склад та характер спірних правовідносин, тобто обов'язковим учасником публічно-правового спору має бути суб'єкт владних повноважень, а предметом судового розгляду у адміністративному провадженні має бути публічно-правовий спір.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення в цій частині ухвалено у відповідності до норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування ухвали не вбачається.

Крім того, відкриваючи скорочене провадження щодо решти позовних вимог, суд першої інстанції правомірно керувався п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, яким визначено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Разом з тим, нормами Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, статтею 107 КАС України, не передбачено апеляційне оскарження ухвали суду про відкриття провадження. Тобто, заперечення щодо такої ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі у разі оскарження судового рішення по суті.

Пунктом 1 частини 5 статті 189 КАС України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо справа не підлягає апеляційному розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При встановлених обставинах, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційне провадження в цій частині відкрито помилково, тому воно підлягає закриттю.

Керуючись статтями 24, 184, 189, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 грудня 2014 року в адміністративній справі №428/8520/14-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 грудня 2014 року в адміністративній справі №428/8520/14-а в частині відмови у відкритті провадження - залишити без змін.

Закрити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 грудня 2014 року в адміністративній справі №428/8520/14-а в частині відкриття провадження за позовними вимогами про визнання дій начальника Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Михайлюк Ірини Іванівни щодо застосування відносно позивача Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 протиправними, визнання порушеними права ОСОБА_2, стягнення на користь позивача завданої матеріальної та моральної шкоди, як помилково відкрите.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: Л.В. Губська

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко