Справа № 334/3/15-а
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.02.2015
Справа № 334/3/15-а
Провадження № 2-а/334/40/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та є інвалідом 3 групи за хворобою, пов'язаною з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Тому згідно з п. 2 ч. 3ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району у 2014 році всупереч наведеним нормам закону здійснило виплату на оздоровлення у розмірі 90,00 грн., за зверненням позивача у грудні 2014 року управління надало відповідь з обґрунтуванням розміру здійсненої виплати на оздоровлення у 2014 році та відмовило здійснити таку виплату у розмірі, що встановлений законом.

Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, який передбачений ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають Конституції України, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та є неправомірними і тому просить суд зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії 3 групи інвалідності за 2014 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, виходячи з її розміру на момент виплати.

Відповідач заперечень проти позову не надав, звернувся із заявою про залишення позову без розгляду у зв'язку з тим, що він поданий з пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України.

При вирішенні питання про відкриття провадження в адміністративній справі судом відповідно до вимог ст. 107 КАС України було перевірено дотримання строку звернення до суду з адміністративним позовом і не встановлено підстав для залишення позовної заяви без розгляду, про що зазначено в ухвалі від 08.01.2015р.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1, виданим 26.04.2011р. (а.с.8), довідкою до акта огляду МСЕК (а.с.9), та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району.

Позивач має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, відповідно до ст. 48 цього Закону позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення. У квітні 2014 року позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення у сумі 90,00 грн.

Статус ОСОБА_1 як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії 3 групи інвалідності, та його право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, а також виплату такої допомоги у квітні 2014 році у сумі 90,00 грн. відповідач не заперечує, про що свідчить лист від 08.12.2014р. №Р-87-121 (а.с.10).

Так, у листопаді 2014 року позивач звернувся до УПСЗН із заявою про виплату допомоги на оздоровлення у відповідності до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 08.12.2014р. №Р-87-121 позивачу було відмовлено у цьому та повідомлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачувалася у відповідності до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла на час виплати позивачу одноразової допомоги у 2014 році, щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам 3 групи, виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірним, оскільки означена постанова суперечить положенням Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Станом на момент виплати позивачем щорічної допомоги на оздоровлення, тобто у квітні 2014 року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" обмежень стосовно застосування статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлено.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, при нарахуванні позивачу одноразової допомоги на оздоровлення у 2014 році відповідач повинен був керуватись статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відсутність грошових коштів на виплату допомоги на оздоровлення в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання цієї допомоги.

Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, що кореспондується з положеннями статті 95 Конституції України.

01 січня 2014 року набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.Проте, положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем не встановлювалось інших умов для реалізації положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ніж ті, які визначені останнім.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що застосування відповідачем у 2014 року положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може бути віднесено до реалізації права Кабінету Міністрів України на встановлення розмірів соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Нарахування щорічної допомоги на оздоровлення позивачу в 2014 році повинно здійснюватися відповідно до положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району протиправними та зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2014 рік, законним та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 71, 72, 87, 158-163, 183-2,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов РатчінаМиколи Сергійовича - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення за 2014 рік як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інваліду 3 групи, у розмірах, передбачених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії 3 групи інвалідності, за 2014 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.