Справа № 826/1318/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1318/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 березня 2015 року 13:40 № 826/1318/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона»

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність ДПІ щодо несписання безнадійного податкового боргу з сплати податку на землю у розмірі 2 575 516,95 грн.;

2) зобов’язати ДПІ списати безнадійний податковий борг з картки платника податків ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» у розмірі 2 575 516,95 грн.

Позивач зазначає, що має податковий борг перед бюджетом зі сплати податку на землю у розмірі 2 575 516,95 грн., який визначений постановою ОАС м. Києва від 10.08.2012 р., яка ухвалами КААС від 27.02.2013 р. та ВАС України від 18.11.2013 р. залишена без змін.

Таким чином, як зазначено у позові, рішеннями судів встановлено, що заборгованість утворилася на підставі податкових повідомлень рішень від 20.07.2007 року, від 18.02.2010 р., податкової декларації за 2008 рік та штрафних санкцій у сумі 945 360,13 грн., податкової декларації за 2010 рік, податкової декларації за 2011 рік та штрафних санкцій на суму 158 084,43 грн.

Позивач зазначає, що податкові зобов’язання на підставі ППР від 20.07.2007 р. виникли 14.07.2009 р. на підставі постанови ОАС м. Києва від 16.04.2008 р. у справі № 8/10, залишеною без змін ухвалою КААС від 14.07.2009 р.

Податкові зобов’язання на підставі ППР від 18.02.2010 р. виникли 30.11.2010 р. на підставі постанови ОАС м. Києва від 15.09.2010 р., залишеної без змін ухвалою КААС від 30.11.2010 р.

Позивач вважає, що вказана заборгованість має статус безнадійного податкового боргу, оскільки минуло від 1456 до 2496 днів з дати його виникнення. В обґрунтування наведеного позивач посилається на положення ст. 102 ПК України, п. 101.1., п/п. 101.2.3., п. 101.5. ПК України. При цьому, відносно обов’язку ДПІ щодо списання боргу позивач зазначає, що списання податкового боргу здійснюється лише на підставі даних ІС, а не на підставі судових рішень та їхніх дат набрання чинності. Судові рішення, на думку позивача, підтверджують лише наявність податкового боргу та дають можливість його стягнення через встановлені ПК України процедури.

У зв’язку з цим, як зазначено у позові, позивач звернувся до ДПІ із заявою про прийняття рішення про списання податкового боргу у вищезазначеній сумі, однак ДПІ не прийняла рішення про списання боргу, а лише 18.12.2014 р. направила листа, яким повідомила про відсутність правових підстав для визнання боргу безнадійним та його списання до закінчення повної процедури погашення податкового боргу.

Позивач вважає, що відмовляючи у списанні боргу, ДПІ діяло всупереч вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим просить задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що підстав для визнання боргу безнадійним не має, на даний час триває процедура погашення податкового боргу, зокрема, ДПІ звернулася з позовом до суду про надання дозволу на реалізацію майна боржника.

На підставі ч. 4. ст. 122 КАС України в судовому засіданні 03.03.2015 р. ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2013 р. постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2013 року рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

Судами встановлено, що за період з 01.01.2007 по 31.12.2008 та з 01.01.2010 по 31.12.2011 відповідач подавав до ДПІ у Печерському районі м. Києва розрахунки по земельному податку за земельні ділянки по вул. Івана Кудрі, 5 в м. Києві площею 39 042,65 м2 та по вул. Саперне поле, 9-а в м. Києві площею 2 432,16 м2.

З поданого відповідачем до податкового органу податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки за вказаними адресами земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2007 становив 412 100,16 грн., а з поданого уточнюючого податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2007 становив 599 457,10 грн.

Згідно поданого податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2008 становив 1 031 301,90 грн.

У 2009 році відповідач земельний податок за вищевказані земельні ділянки не сплатив та податкові розрахунки земельного податку за 2009 рік не подав.

Згідно поданого відповідачем податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2010 становив 161 409,71 грн., а у період з 01.01 по 31.12.2011 - 75 110,53 грн.

Також, встановлено, що у зв’язку з несвоєчасною сплатою відповідачем земельного податку, а також несплатою його в повному обсязі, 20.07.2007 податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення про донарахування податкового зобов’язання з земельного податку:

Загальна сума податкового боргу, як було встановлено судами, згідно вищевказаних податкових повідомлень-рішень склала 1 177 185,07 грн.

За результатами проведеної процедури апеляційного узгодження вказаних податкових повідомлень-рішень, останні були визнані правомірними у справі № 8/10 згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2008, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2009 та у справі № 2а-3215/10/2670 згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2010, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2010.

Як встановлено судами, відповідачем було самостійно донараховано і не сплачено податкове зобов'язання з земельного податку за період з січня по грудень 2008 року та з лютого по грудень 2010 року, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість з земельного податку станом на 08.12.2011 у розмірі 1 264 854,55 грн., який включає і пеню, що була нарахована відповідачу в період з січня по грудень 2008 року та з лютого по грудень 2011 року, з врахуванням відповідних проплат.

Як при цьому зазначив ВАС України, за встановлення в судовому порядку наявності у відповідача податкового боргу, який виник у зв’язку з несплатою податкових зобов'язань із земельного податку в розмірі 2 575 516,95 грн. (1 310 662,40 грн. + 1 264 854,55 грн.), суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення податкового боргу на вказану суму.

03.12.2014 р. позивач звернувся до ДПІ із листом від 03.12.2014 р. № 265/303 «Про списання податкового боргу».

У листі зазначено, що відповідно до вищезгаданої постанови ОАС м. Києва стягнуто наведену вище суму податкового боргу, який, як зазначено у листі, на підставі п/п. 101.2.3. ПК України є безнадійним, оскільки пройшло більше 1400 днів з дати граничного строку визначення контролюючим органом сум грошових зобов’язань.

Враховуючи наведене позивач просив прийняти рішення про списання податкового боргу.

Відповідно, як зазначено у відповіді ДПІ, відповідні позовні вимоги контролюючого органу, пов’язані із стягненням податкового боргу, повинні пред’являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Звернуто увагу у відповіді, що відповідно до вищевказаної постанови ОАС м. Києва задоволено вимоги ДПІ про стягнення податкового боргу у розмірі 2 575 516,95 грн. і, таким чином, станом на 17.12.2014 р. платіж стягується за вищезазначеним рішенням суду.

Підсумовуючи ДПІ у відповіді зазначила, що на даний час відсутні правові підстави для визнання боргу безнадійним та його списання до закінчення повної процедури погашення податкового боргу, передбаченої законодавством, зокрема звернення до суду за наданням дозволу на реалізацію майна, що перебуває в податковій заставі, та безпосередня його реалізація для погашення відповідного податкового боргу.

Щодо останнього до справи надано копію позову, поданого до ОАС м. Києва. Відповідно до ухвали суду від 20.02.2015 р. справу призначено до розгляду на 16.03.2015 р.

Вирішуючи у взаємозв’язку з наведеним спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до п/п. 19-1.1.24. ПК України контролюючі органи здійснюю такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (п/п. 20.1.29. ПК України).

Відповідно до п/п. 14.1.175. ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до положень п. 101.1. ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний" згідно з п. 101.2. ПК України розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (п/п. 101.2.3.).

Строки давності та їх застосування визначені ст. 102 ПК України.

Відповідно до п. 102.1. ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У свою чергу, пунктом 102.4. ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, оскільки в даному випадку податковий борг стягується за рішенням суду, строк його стягнення встановлюється до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Оскільки за рішенням суду податковий борг не стягнутий, строк його стягнення може встановлюватись до визначення боргу безнадійним.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577.

Цей Порядок, розроблений відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, визначає механізм списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до п/п. 3. п. 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.

Відповідно до п. 3.1. Порядку визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно із п. 3.2. Порядку днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

Згідно з п. 4.3. Порядку, у випадку, передбаченому п. 3. пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Пунктом 4.2. Порядку передбачено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З наведеного вбачається, що днем виникнення безнадійного податкового боргу є дата прийняття рішення керівником органу доходів і зборів, що належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів.

В даному випадку ДПІ не прийнято рішення про списання податкового боргу з посиланням на те, що процедура погашення податкового боргу має тривати до повного погашення податкового боргу, зокрема шляхом отримання дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі та реалізації майна.

Відтак, оскільки на даний час рішення ДПІ про списання податкового боргу не прийнято та прийняття такого роду рішень належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів, тобто обставини виникнення безнадійного податкового боргу на підставі рішення податкового боргу не настали, суд вважає передчасними позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ДПІ щодо несписання податкового боргу та зобов’язання списати податковий борг, у зв’язку з чим підстав для задоволення позову в цій частині не вбачає, оскільки вчинення цих дій пов’язано та є наслідком прийняття рішення податкового органу про списання податкового боргу, яке, як вже зазначалося, на даний час не прийнято.

Тобто, заяву позивача розглянуто без врахування всіх обставин, що мали значення для розгляду заяви позивача, а відтак дії відповідача не відповідають вимогам п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України щодо обґрунтованості дій суб’єкта владних повноважень, а відмова відповідача є передчасною.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» про визнання протиправною бездіяльності ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо несписання безнадійного податкового боргу з сплати податку на землю у розмірі 2 575 516,95 грн. та про зобов’язання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві списати безнадійний податковий борг з картки платника податків ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» у розмірі 2 575 516,95 грн. – відмовити.

Зобов’язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві повторно розглянути заяву ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» від 03.12.2014 р. № 365/303 «Про списання безнадійного податкового боргу» з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін