Справа № 813/7347/13а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. Справа № 876/3419/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у справі № 813/7347/13а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2013 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області, яким просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №0332 від 9 липня 2013 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Позов мотивує тим, що позивач не міг прийняти рішення про самовільне розміщення зовнішньої реклами за вказаною адресою, оскільки не має жодного стосунку до наведених приміщень, а відтак не може нести відповідальність за вчинені дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

З таким рішенням суду не погодився позивач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивачем не укладався договір оренди приміщення, де була розміщена реклама, а відтак жодною підприємницькою діяльністю в ньому позивач не займався.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає суду розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що 5 березня 2013 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради винесено вимогу № 23/Р-6-671 позивачу про усунення самовільного розміщення реклами на приміщенні, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 109, та надано термін на усунення вказаного правопорушення до 10 березня 2013 року.

У зв'язку з невиконання вищевказаних вимог Департамент економічної політики Львівської міської ради направив на відповідачу подання № 23/Р-6-1467 від 26 квітня 2013 року про порушення позивачем Закону України "Про рекламу".

За результатами розгляду вказаного подання відповідачем складено протокол № 0332 від 9 липня 2013 року про порушення позивачем законодавства про рекламу, а саме пункту 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", та порушення вимог пункту 6 статті 27 Закону України "Про рекламу".

9 липня 2013 року відповідачем прийнято рішення № 0332, яким на позивача накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн, за самовільне розміщення зовнішньої реклами у населеному пункті без погодження з органами місцевого самоврядування, що є порушенням вимог - пункту 1 частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу".

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до частини 4 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Листом від 7 червня 2013 року № 2685 позивача було повідомлено про необхідність представити в інспекцію з питань захисту прав споживачів пояснення по факту розміщення рекламної конструкції з порушенням встановленого порядку та інформацію про вартість розповсюдження рекламної конструкції.

Інформації про вартість виготовлення рекламної конструкції Позивачем надано не було.

Відповідно до частини 6 статті 27 Закону України "Про рекламу" за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктами 16, 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Листом від 21 червня 2013 року за вих. № 2895 Позивача було повідомлено про час і місце розгляду справи - 9 липня 2013 року.

Щодо твердження апелянта про те, що порушення ним вчинятись не могло, оскільки він не має жодного стосунку до приміщення на якому розміщено реклами суд апеляційної інстанції зазначає наступне:

На вимогу суду першої інстанції відповідачем було надано лист ДПІ у Личаківському районі м. Львова №6302/10/17-10 від 20 листопада 2013 року, відповідно до якого, позивач в період з 19 лютого 2013 року до 10 липня 2013 року здійснював діяльність за адресою: м. Львів пр. Червоної Калини ,109, тобто в приміщенні на якому була незаконно розміщена реклама (торговий патент виданий ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області, дійсний з 7 травня 2012 року до 30 квітня 2017 року).

Оскільки факт здійснення підприємницької діяльності позивачем за місцем розміщення реклами підтверджується матеріалами справи, а відповідачем було дотримано передбачену процедуру прийняття оскарженого рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відповідача №0332 від 9 липня 2013 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу - відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у справі № 813/7347/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.