Справа № 2-а-3532/11/2218
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-3532/11/2218

Головуючий у 1-й інстанції: Трембач О.Л.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

02 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2011 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії у відповідності до ст. ст. 51, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 30% мінімальної пенсії за віком та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2011 року позов задоволено частково: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому Хмельницької області нарахувати та виплатити щомісячно позивачу додаткову пенсію, відповідно до ст. 51, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.07.2007 року по 01.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.12.2010 року; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради перерахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за 2007-2009 роки на підставі положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову позивачу.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому Хмельницької області з письмовою заявою про перерахунок пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як особі, віднесеної до 2 категорії, відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач відмовило позивачу в перерахунку пенсії з огляду на відсутність підстав для такого перерахунку, вказавши, що пенсію позивачу обчислено відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, являючись особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, має право на отримання пенсії у відповідності до положень статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - 30% мінімальної пенсії за віком, із змінами внесеними п.п. 12, 15 ст. 28 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік", постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року.

Визнаючи ж дії відповідача незаконними суд першої інстанції, керувався Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, яким у справі № 1-28/2008, положення пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про держаний бюджет на 2008 рік", зокрема, до статей 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнано неконституційними та нечинними з моменту їх ухвалення. При цьому Конституційним судом України було зазначено, що внесення змін до законів України, зупинка їх дії чи скасування при прийнятті Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік, який не має вищої юридичної сили стосовно інших законів, є неприпустимим оскільки вказані дії створюють протиріччя в законодавстві і як наслідок призводить до обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з того, що відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю - у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 справа №1-21/2005 і рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 встановлено: Закон України "Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-2 від 28.02.1991 року визначає основні положення про реалізації конституційного права громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи і охорону їх життя і здоров'я, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожний має право на безпечну для життя і здоров'я навколишнє середовище і на відшкодування шкоди заподіяного порушенням цього права.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії в розмірі передбаченому ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки зазначений Закон має вищу юридичну силу в порівняні з постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008р., на які посилається відповідач.

Разом з тим колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на перерахунок розміру його пенсії, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції не враховано пропущений позивачем строк звернення до адміністративного суду, не надано оцінку поважності причин його пропуску та помилково зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому здійснити нарахування та виплату позивачу державної та додаткової пенсії за період з 01.07.2007 року по 01.12.2007 року та 22.05.2008 року по 01.12.2010 року, вважаючи, що строк не пропущений.

Суд першої інстанції не врахував норм ст. 99 КАС України, якою передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу приписів ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні, отже наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню.

Таким чином, суд першої інстанції позов в частині вимог, які стосуються періоду починаючи з 01.07.2007 року по 10.08.2010 року, ще на стадії відкриття провадження у справі повинен був залишити без розгляду, та продовжувати розгляд справи по суті тільки щодо вимог, заявлених в межах шестимісячного строку.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача на проведення перерахунку та виплати йому додаткової пенсії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"підлягає захисту за період з 11.08.2010 року, оскільки позов подано до суду 11.02.2011 року.

Крім того, відповідач виплатив позивачу суму допомоги на оздоровлення в розмірі, меншому, ніж це передбачено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", при цьому керувався постановою Кабінету Міністрів України № 562.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, передбачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладені приписи статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції станом на 05.07.2007 року є діючими, та на час спірних правовідносин не зупинялись та не змінювались іншими нормативно-правовими актами.

Разом з цим, постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року, всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яким встановлено розмір щорічної допомоги як величину, кратну до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати), встановлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Судом першої інстанції не враховано пропущений позивачем строк звернення до адміністративного суду, не надано оцінку поважності причин його пропуску та помилково зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за 2007-2009 роки на підставі положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вважаючи, що строк не пропущений.

Таким чином, суд першої інстанції позов в частині вимог, які стосуються періоду починаючи з 2007 року по 2008 рік, ще на стадії відкриття провадження у справі повинен був залишити без розгляду, та продовжувати розгляд справи по суті тільки щодо вимог, заявлених в межах шестимісячного строку.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача на проведення перерахунку та виплати йому щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підлягає захисту за 2009 рік, оскільки позов подано до суду 11.02.2011 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого Законами пенсійного віку. Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Отже, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсії, не має підстав обмежувати відповідача за здійснення її нарахування і виплати, певним часовим проміжком.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить захистити його порушене право відповідно до діючого законодавства в подальшому, тому колегія суддів дійшла висновку, що правильним способом захисту порушеного права позивача, який відповідає вимогам чинного законодавства є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії по день припинення такого права.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про перерахунок пенсії змінити.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити позивачу додаткову пенсію, відповідно до ст. 51, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.07.2007 року по 10.08.2010 року - залишити без розгляду.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради перерахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 2007 року по 2008 рік - залишити без розгляду.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо невиплати позивачу додаткової пенсії, відповідно до ст. 51, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправними.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради щодо невиплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити позивачу додаткову пенсію, відповідно до ст. 51, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 11.08.2010 року та по день припинення права на таку допомогу.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради перерахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2009 рік.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.