Справа № 675/2673/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/2673/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Матвієць Я.С.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

24 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізяславської районної державної адміністрації, Сахновецької сільської ради про скасування рішення та зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Ізяславської районної державної адміністрації, Сахновецької сільської ради про скасування рішення та зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її

Представник Ізяславської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник Сахновецької сільської ради в судове засідання також не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 звернувся до Сахновецької сільської ради з заявою про заборону відчуження нерухомого майна територіальної громади (комунальної власності) без його письмової згоди, а саме 204 га земель водного фонду (став).

Розглянувши заяву ОСОБА_2, Сахновецька сільська рада надала відповідь в якій зазначила, що чинним законодавством України не передбачено отримання такої письмової згоди при відчуження земельних ділянок (надані земельних ділянок в оренду, дозволу на приватизацію земельних ділянок, продажу земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти торгівлі, тощо), відчужені іншого нерухомого майна.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо скасування акту Сахновецької сільської ради від 17.02.1994 року та зобов'язати вчинити дії є безпідставними та необгрунтованими. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Також, згідно зі ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі представляє собою договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 16 Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради-сесії.

Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад. Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які не входять до складу відповідного району, або у разі, якщо районна рада не утворена, приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням відповідних сільських, селищних рад. (Ст. 174 ЗК України).

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її право, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В той же час, відповідно до ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 3 КАС України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб'єкт не перебуває "при здійсненні управлінських функцій" і не має встановлених нормами КАС України ознак суб'єкта владних повноважень.

А тому враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржуваний акт являється лише обстеженням та погодженням меж сільських населених пунктів, а саме сіл Сахнівці, Кропивна та Влашанівки, а тому не являється рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні приписів КАС України.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача виходять за межі встановленого строку позовної давності.

Так, як встановлено судом, вказаний акт прийнято 17.02.1994 року, а позивач звернувся до суду 03.11.2014 року. Крім того, в судовому засіданні позивач не надано суду пояснень та будь-яких доказів причини пропуску строку про визнання даного акту незаконним, а також позивачем не заявлялось клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленим цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про законність поданих ним проектів рішень від 13.10.2014 року та 17.10.2014 року щодо рішення запропонованого до розгляду чергової сесії Сахновецької сільської ради, заборону відчуження майна територіальної громади та постановления на баланс земель водного фонду, являються безпідставними та необґрунтованими.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду буде складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Боровицький О. А.

Курко О. П.