Справа № 826/18257/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 лютого 2015 року 11:07 № 826/18257/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Амельохіна В.В.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - Пантюшенка О.О.,

представника відповідача - Базюнь Ю.О.,

представника третьої особи - Семенець Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за участю третьої особи - Служби безпеки України про скасування наказу №933 від 04.08.2014 року в частині,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за участю третьої особи - Служби безпеки України про скасування наказу №933 від 04.08.2014 року в частині, мотивуючи позовні вимоги тим, що порушення Митного кодексу України не є підставою для застосування спеціальних санкцій.

В позовній заяві позивач просить суд скасувати наказ відповідача №933 від 04.08.2014 р. в частині висновків про порушення позивачем пов'язаних із ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» Законів України, що встановлюють порядок та вимоги до здійснення митних процедур, а саме ст. 481 МК України та застосування до позивача спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньої діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з огляду на те, що наказ №933 від 04.08.2014 року прийнятий з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та в порядку, визначеному Положенням про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність». Крім того, представник відповідача зазначив, що ТОВ «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС» при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності вчинено порушення Митного кодексу, що пов'язане з Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а отже його порушення є підставою для застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Представник третьої особи - Служби безпеки України в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, суд дійшов висновків про наступне.

04.08.2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України відповідно до ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», на підставі подань Служби безпеки України вих. від 18.06.2014 року №8/1/2-8281, вх. від 23.06.2014 року №05/59076-14, вих. від 20.06.2014 року №8/3/2-7340, вх. від 25.06.2014 року №05/59705-14 прийнято наказ «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України», яким за порушення пов'язаних із Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльності» законів України, що встановлюють порядок та вимоги до здійснення митних процедур, а саме статей 481 і 483 Митного кодексу України, у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосувати спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, зазначених в додатку до цього наказу.

В переліку суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, до яких застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності міститься ТОВ «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС».

Листом №050/14-6333 від 13.10.2014 року департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради повідомив ТОВ «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС» про застосування до останнього з 13.09.2014 року спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Незгода позивача із наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2014 року Головним управлінням контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України отримано інформацію щодо порушення ТОВ «Українська авіаційна компанія «Велес» чинного законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності та створення передумов до завдання шкоди економічним інтересам держави внаслідок неповернення з-за кордону авіаційної техніки, яка знаходиться у державній власності.

Відповідно до договору оренди від 27.07.2007 року №31 Державне авіаційне підприємство «Карпати-Авіа» Міністерства з надзвичайних ситуацій України передало позивачу у строкове платне користування вертоліт Мі-8МТ (бортовий №UR-CDC, заводський №94698).

25.01.2008 року ТОВ «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС» уклало з Урядом Коморського Союзу зовнішньоекономічну угоду №14 про виконання вертольотом авіаційних робіт (авіаційно-хімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання тощо) на території Коморського Союзу.

Згідно інформації, отриманої СБУ від Міністерства доходів і зборів України на підставі зазначеної зовнішньоекономічної угоди Бориспільською митницею 15.02.2008 року здійснено митне оформлення відповідно до митної декларації №122000107/2008/100902 та поміщено вертоліт у митний режим «тимчасове вивезення» до 01.08.2008 року. При цьому, зобов'язання здійснити зворотне ввезення вертольоту із-за меж митної території України взяла на себе генеральний директор ТОВ «Українська авіаційна компанія «Велес» ОСОБА_4

На підставі заяви від 25.12.2008 року Бориспільською митницею продовжено строк тимчасового виведення вертольота до 28.12.2009 року.

18.12.2009 року позивач втретє звернувся до Бориспільської митниці із заявою щодо продовження терміну тимчасового вивезення вертольота до 30.06.2010 року, за результатом розгляду якої Бориспільською митницею 25.12.2009 року повідомлено генерального директора ТОВ «Українська авіаційна компанія «Велес» ОСОБА_4 про те, що прийняття рішення про можливість продовження терміну тимчасового вивезення товару можливе лише після надання позитивного рішення із зазначеного питання МНС України.

Крім того, листом від 03.02.2010 року №15-02/1-281 повідомлено генеральному директору позивача про необхідність здійснення зворотного ввезення вертольоту до 01.03.2010 року або заявити про зміну митного режиму.

Як повідомив представник третьої особи, 08.05.2010 року Бориспільською митницею у зв'язку з порушенням зобов'язання про зворотне ввезення вертольоту відносно генерального директора ТОВ «Українська авіаційна компанія «Велес» ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №1810/12200/10 за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 348 Митного кодексу України (станом на 2002 рік).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2010 року ОСОБА_4 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених статтею 348 Митного кодексу України (у редакції 2002 року) та накладено стягнення у вигляді конфіскації вертольоту.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29.06.2010 року зазначену постанову скасовано, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з листа Міністерства доходів і зборів України №12269/5/99-99-07-16-02-16 від 26.06.2014 року, 25.02.2010 року генеральним директором ТОВ «Українська авіаційна компанія «Велес» ОСОБА_4 подавалась до Бориспільської митниці митна декларація про зміну митного режиму «тимчасове вивезення» на «вільне використання за межами митної території України», однак митницею видано картку відмови у зв'язку з невідповідністю митної декларації позивача вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 01.02.2006 року №80 «Про перелік документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний контроль України».

Як зазначив представник третьої особи, на даний час вертоліт фактично перебуває в режимі «тимчасове вивезення», має статус українського товару і неповернення його на митну території України є порушенням митного законодавства та законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З урахуванням наведеного, 20.06.2014 року Служба безпеки України звернулась до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням №8/3/2-7340 щодо порушення чинного законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності, яким повідомлялось, що з травня 2008 року по теперішній час повітряне судно - вертоліт Мі-8МТ (бортовий №UR-CDC, заводський №94698) авіаційних робіт не виконує та базується в аеропорту Мороні (Коморські острови).

Служба безпеки України зазначила про доцільність розгляду Міністерством економічного розвитку і торгівлі України питання щодо застосування до ТОВ «Українська авіаційна компанія «Велес» спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 року №959-ХІІ за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема, тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону №959-ХІІ санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

При цьому, подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Відповідно до п. 1.2 Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Служби безпеки України з питань застосування спеціальних санкцій, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Служби безпеки України від 08.11.2006 р. N 339/712 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 р. за N 1234/13108) спеціальні санкції, передбачені статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", застосовуються Мінекономіки до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності, що порушили цей Закон та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Порядку N 339/712 СБУ на підставі відповідних матеріалів, які свідчать про порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язаних із ним законів України, готуються подання до Мінекономіки про застосування спеціальних санкцій.

Подання про застосування спеціальних санкцій мають містити: найменування (прізвище, ім'я, по батькові), місцезнаходження (місце проживання), ідентифікаційний код за ЄДРПОУ (ідентифікаційний номер згідно з ДРФО) (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), найменування та повні реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство; прізвище, ім'я та по батькові керівника або іншої уповноваженої особи (якщо це передбачено внутрішніми документами підприємства), які підписали договір (контракт), при виконанні якого було здійснене порушення; відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України із зазначенням дати здійснення та дати виявлення порушення, реквізитів контракту, при виконанні якого було здійснене порушення, або інших обставин здійснення порушення, суми завданих державі збитків (якщо можна їх визначити); вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати; іншу доцільну інформацію.

Крім того, порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності визначає Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затверджене наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 р. N 52 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 р. за N 260/4481).

Зважаючи, що подання СБУ від 20.06.2014 року №8/3/2-7340 щодо застосування спеціальної санкції до ТОВ «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС», яке стало підставою для прийняття оскаржуваного наказу, за формою та змістом відповідало частині третій статті 37 Закону, у Мінекономрозвитку не було передбачених законодавством підстав для незастосування до ТОВ «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС» спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньої діяльності.

Крім того, пунктом 1.2 Положення N 52 визначено, що санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

При цьому, згідно ст. 481 Митного кодексу України перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України не більше ніж на три доби тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 113 Митного кодексу України тимчасове вивезення - це митний режим, відповідно до якого українські товари або транспортні засоби комерційного призначення вивозяться за межі митної території України з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реімпорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Статтею 120 Митного кодексу України визначено, що митний режим тимчасового вивезення завершується шляхом реімпорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи, що станом на момент прийняття оскаржуваного наказу митний режим вертольоту не змінено і він перебував у митному режимі тимчасового вивезення, суд приходить до висновку, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України при прийнятті оскаржуваного наказу діяло на підставі та у межах наданих повноважень, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Крім того, в матеріалах справи наявний наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №20 від 15.01.2015 року «Про переведення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності», яким визнано таким, що втратив чинність наказ Мінекономрозвитку України від 04.08.2014 року №933.

Оскільки акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує чи може породжувати певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, то відсутність правовідносин, що зумовлює реалізація оскаржуваного акту, виключає можливість надання судового захисту.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень покладений на нього обов'язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного наказу виконано повністю.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Українська авіаційна компанія «ВЕЛЕС» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією 19.02.2015 р.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Амельохін В.В.

Суддя Шулежко В.П.