Справа № 826/17754/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2014 року у справі за його адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просить визнати, що дії Генеральної прокуратури України щодо направлення його скарги від 13 жовтня 2014 року для розгляду до тієї особи, дії якої він оскаржує, суперечать приписам частини четвертої статті 7 Закону України "Про звернення громадян", а тому є протиправними; визнати, що висновки Генеральної прокуратури України, викладені у листі (рішенні) від 6 листопада 2014 року № 23-35853-12 про те, що його думки, викладені у його заяві від 20 серпня 2014 року щодо поліпшення діяльності Генеральної прокуратури України, не відповідають вимогам Закону є необґрунтованими, а тому протиправними; визнати, що висновки Генеральної прокуратури України, викладені у листі (рішенні) від 6 листопада 2014 року за № 23-35853-12 про те, що розгляд його скарги у суді дає право відповідачу не вирішувати по суті його скаргу від 13 жовтня 2014 року, є необґрунтованими, а тому протиправними; визнати, що рішення Генеральної прокуратури України, викладене у листі від 6 листопада 2014 року № 23-35853-12 щодо позбавлення можливості бути присутнім при розгляді його скарги від 13 жовтня 2014 року, є протиправним; визнати, що порушення Генеральною прокуратурою України його права особисто викласти аргументи особі, що перевіряла його скаргу від 13 жовтня 2014 року, є протиправним; визнати, що порушення Генеральною прокуратурою України його права брати участь у перевірці його скарги від 13 жовтня 2014 року, є протиправним; визнати, що рішення Генеральної прокуратури України від 6 листопада 2014 року № 23-35853-12 прийнято відповідачем без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення (відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України), є протиправним.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувальним засобом при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Генеральної прокуратури України 13 жовтня 2014 року зі скаргою на бездіяльність начальника відділу ОСОБА_4, в якій просив визнати дії начальника відділу ОСОБА_4 протиправними, оскільки позивачу не повідомлено про порядок оскарження її рішення; записати на особистий прийом до відповідної посадової особи з питань незгоди позивача з рішенням, прийнятим ОСОБА_4; завчасно повідомити скаржнику часи прийому та порядок візиту на особистий прийом до ОСОБА_4 щодо оскарження дій ОСОБА_4; дозволити ОСОБА_2 бути присутнім при розгляді даної скарги; просив дозволити особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву та брати участь у перевірці даного звернення.

Листом від 6 листопада 2014 року №23-35853-12 Генеральна прокуратура України повідомила ОСОБА_2 про те, що як підстава звернення до Генеральної прокуратури України зі скаргою, ОСОБА_2 наведено лише один довод щодо відсутності роз'яснення на оскарження прийнятого рішення, який є досить зрозумілим та не потребує наведення додаткового обґрунтування та участі скаржника у його перевірці. Також позивача повідомлено, що у Генеральній прокуратурі України особистий прийом громадян здійснюється управлінням розгляду звернень та прийому громадян у день їх звернення за участю галузевих підрозділів. Відвідувачі, направлені на прийом до прокурорів управлінь і відділів із скаргами, приймаються негайно.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Судова колегія погоджується з такою позицією з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР визначено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою, роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Пунктом 4.14 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011р. № 9гн, встановлено вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті за підсумками вирішення звернень.

Позивач просить визнати протиправними висновки відповідача, викладені у листі від 6 листопада 2014 року №23-35853-12 щодо викладених думок позивача у заяві від 20 серпня 2014 року про поліпшення діяльності прокуратури. Відповідач у своєму листі заначив, що бажання передати екземпляри Закону України "Про доступ до публічної інформації" посадовим особам прокуратури не можуть вважатися вимогами (пропозиціями) звернення в розумінні Закону України "Про звернення громадян", а є лише волевиявленням.

Листом Генеральної прокуратури України від 6 листопада 2014 року №23-35853-12 позивачу повідомлено порядок особистого прийому в Генеральній прокуратурі України.

В статті 19 Закону № 393/96-ВР зазначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Проте Законом "Про прокуратуру України" не передбачено колегіального розгляду звернень громадян шляхом проведення засідання.

Окружним адміністративним судом міста Києва розглянуто справу №826/15886/14 за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України щодо ненадання роз'яснення порядку оскарження листа відповідача від 9 вересня 2014 року №23-916 вих-14, наданого, як результат розгляду заяви від 20 серпня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

З аналізу відповіді Генеральної прокуратури України від 6 листопада 2014 року №23-35853-12 суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що відповідач надав обґрунтовану відповідь щодо усіх поставлених відповідачем питань.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують рішення суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційну скаргу - необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.