Справа № 2а-1603/09/0970
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 лютого 2015 року м. Київ В/800/831/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів Зайця В.С (суддя-доповідач), Мороз Л.Л., Єрьоміна А.В., Розваляєвої Т.С., Черпіцької Л.Т., перевіривши заяву Івано-Франківської митниці про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Івано-Франківської митниці, за участю прокуратури Івано-Франківської області, про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В ИВ :

ОСОБА_5 пред'явив позов до Івано-Франківської митниці, за участю прокуратури Івано-Франківської області, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 13 травня 2009 року № 206000000/2009/000327/3.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду

від 30 листопада 2009 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської митниці про визначення митної вартості товарів від 13 травня 2009 року №206000000/2009/000327/3.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до Івано-Франківської митниці, за участю прокуратури Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року скасовано.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду

від 30 листопада 2009 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Івано-Франківської митниці, за участю прокуратури Івано-Франківської області, про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів залишено в силі.

Не погоджуючись з ухвалою суду касаційної інстанції Івано-Франківська митниця звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року.

У заяві заявник просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, посилаючись при цьому на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права, що, на його думку, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В заяві зазначає, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року у справі № К/9991/44230/12 прийнята з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, ніж у справі К/800/37859/13.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 «Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України» роз'яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

У рішенні Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року, з заявою про допуск якого звернулась Івано-Франківська митниця, зазначено, що 30 травня 2005 року між ОСОБА_5 та фірмою «Маdvегtо Ноldings Ltd» укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 30/06/МІ купівлі-продажу плити для підлоги «Сlassen» деревоволокнисті ламіновані по ціні 2,7 доларів США за 1 м.кв..

16 березня 2009 року вказаний товар було імпортовано в Україну згідно вантажної митної декларації за № 206020000/9/000384 та заявлено його митну вартість за ціною договору.

В підтвердження заявленої митної вартості декларантом було подано митному органу:

- специфікацію;

- зовнішньоекономічний контракт;

- інвойси;

- специфікацію доставки;

- дорожню відомість;

Під час здійснення митного контролю посадові особи Івано-Франківської митниці прийшли до висновку, що надані до митного оформлення документи не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, в зв'язку із чим було прийнято рішення про коригування митної вартості товару.

Суд касаційної інстанції, розглядаючи дану справу, підтримав правову позицію суду першої інстанції, яка полягала у тому, що позивачем було надано митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, а сумніви митного органу щодо правильності визначення декларантом митної вартості товару безпідставні.

У рішенні Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року у справі № К/9991/44230/12 за позовом ОСОБА_6 до Івано-Франківської митниці про визнання незаконним та скасування рішення зазначено, що 04 грудня 2008 року між ОСОБА_6 та фірмою «Маdvегtо Ноldings Ltd» укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 04/12/FM купівлі-продажу плити для підлоги «Сlassen» деревоволокнисті ламіновані по ціні 2,7 доларів США за 1 м.кв..

19 лютого 2009 року вказаний товар було імпортовано в Україну згідно вантажної митної декларації за № 206020000/2009/000225 та заявлено його митну вартість за ціною договору.

В підтвердження заявленої митної вартості декларантом було подано митному органу:

- специфікацію;

- зовнішньоекономічний контракт;

- інвойси;

- специфікацію доставки;

- дорожню відомість;

- акт проведення митного огляду товарів.

Під час здійснення митного контролю посадові особи Івано-Франківської митниці прийшли до висновку, що надані до митного оформлення документи не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, в зв'язку із чим було прийнято рішення про коригування митної вартості товару.

Суд касаційної інстанції, розглядаючи дану справу, підтримав правову позицію суду апеляційної інстанції, яка полягала у тому, що позивачем не було надано митному органу всіх передбачених Митним кодексом України та постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2006 року № 80 «Про перелік документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України» документів в підтвердження заявленою митної вартості товарів.

Таким чином зі змісту доданих до заяви судових рішень вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, у зв'язку з чим суд касаційної інстанції прийняв різні за змістом судові рішення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом ОСОБА_5 до Івано-Франківської митниці, за участю прокуратури Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: