Справа № 810/471/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 лютого 2015 року 810/471/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання дій незаконними та протиправними, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про:

- визнання протиправними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Лещенко Миколи Миколайовича - незаконними та неправомірними;

- скасування постанови про арешт коштів боржника № 34278742 від 22.01.2015 року;

- скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору;

- зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Лещенко Миколи Миколайовича винести постанову про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Частиною 1 ст. 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У наведеній статті КАС України встановлюється порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності, що не пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних, господарських справах.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виконання у цивільних, господарських справах суд контролює в порядку, що встановлено відповідним видом судочинства (розділ VII Цивільного процесуального кодексу України,ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України), адже процес виконання судового рішення нерозривно пов'язаний зі справою, у якій суд надав захист.

Вищим адміністративним судом України вивчена та узагальнена практика розгляду адміністративними судами справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, про що складено Довідку від 05.04.2012 року, у якій визначено, що частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положеннями частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999 року зі змінами та доповненнями, яка встановлює правила визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, визначено нові критерії розмежування юрисдикцій: суд, який видав виконавчий документ, та статус суб'єкта звернення до суду у виконавчому провадженні.

Отже, за загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист.

В Довідці про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби від 05.04.2012 року Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що критерій визначення юрисдикції судів щодо справи повинен бути один - це суд, який видав виконавчий документ.

Аналізуючи норми чинного законодавства та враховуючи висновки Вищого адміністративного суду України, викладені у Довідці про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, суд приходить до висновку, що позовна заява щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби з приводу виконання наказу, виданого Господарським судом Київської області, повинна розглядатися саме цим судом в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження у даній справі є дії та рішення Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Гловного управління юстиції у Київській області, які пов'язані з виконанням наказу, виданого Господарським судом Київської області 14.05.2012 № 9/020-12.

Отже, в даному випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби має здійснюватися шляхом подання до господарського суду, який видав виконавчий документ, відповідної заяви в порядку, передбаченому ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

З урахуванням вищезазначеного, викладені Комунальним підприємством "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради в позовній заяві спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства шляхом подання заяви на підставі ст. 121-2 ГПК України, у зв'язку з чим позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд зазначає, що позивач Комунальне підприємство "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради є боржником за виконавчим провадженням №34278742, відкритим в рамках виконання наказу № 9/020-12, виданого Господарським судом Київської області 14.05.2012, а отже є учасником виконавчого провадження, відтак підстав для відкриття провадження в адміністративній справі за вказаними вище вимогами немає.

В той же час, суд звертає увагу, що позивачем заявлено вимогу про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, у зв'язку з чим суд звертає увагу на таке.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тільки за таких обставин юрисдикція адміністративних судів буде поширюватися на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Зазначена правова позиція викладена в п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3.

Приймаючи до уваги, що позивачем в позовній заяві не вказано про те, що постанова про стягнення виконавчого збору виділена в окреме виконавче провадження, як не надано й самої постанови про стягнення виконавчого збору та не повідомлено про її неотримання від відповідача, суд позбавлений можливості віднести дану справу в частині оскарження постанови про стягнення виконавчого збору до справ адміністративної юрисдикції.

До того ж суд звертає увагу на те, що відсутність тексту постанови про стягнення виконавчого збору в Реєстрі виконавчих дій не позбавляє позивача права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та зняття копії постанови з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи те, що з даною позовною заявою звернулася сторона виконавчого провадження та те, що основним критерієм визначення юрисдикції судів щодо підсудності справи є суд, який видав виконавчий документ, суд зазначає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини п'ятої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання дій незаконними та протиправними, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали разом з адміністративним позовом та доданими до нього документами надіслати позивачу - Комунальному підприємству "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради.

3. Роз'яснити, що позивач має право звернутися до господарського суду в порядку господарського судочинства із заявою в порядку, передбаченому ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.О. Кушнова