Справа № 814/4078/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 лютого 2015 року м. Київ В/800/834/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Ситников О.Ф. , Тракало В.В. , Черпак Ю.К. , Штульман І.В. , перевіривши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015р., прийнятої у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Згідно з ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень в адміністративних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який відповідно до положень ст.ст. 239-2, 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно з положеннями ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171 1 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та постанови Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015р., про перегляд якої подана заява, Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва задоволено, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.10.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014р. скасовано, ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Ухвалюючи рішення у справі, суд касаційної інстанції зазначив, що суди зробили помилковий висновок про неправомірність вимог про сплату боргу від 05.03.2013р. №Ф263 на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". При цьому від сплати за себе єдиного внеску звільняються лише ті фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком.

У заяві про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015р. відповідач порушує питання про її скасування з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.06.2013р. у справі № К/800/20437/13. Постановляючи рішення у вказаній справі, Вищий адміністративний суд України вказав, що фізичні особи - підприємці, які отримують пенсію за віком, в тому числі відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992р., звільняються від сплати єдиного внеску, тому позивач звільнений від сплати мінімального страхового внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, як пенсіонер за віком.

Вивчивши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про наявність підстав для допуску до перегляду Верховним Судом України зазначеної справи, оскільки судом касаційної інстанції неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Допустити до перегляду Верховним Судом України справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Ситников О.Ф.

Тракало В.В.

Черпак Ю.К.

Штульман І.В.