Справа № 2а/2570/3851/2012
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 лютого 2015 року Чернігів Справа № 2а/2570/3851/2012

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Сірого І.О.,

за участі представників заявника Савінової В.М., Єфіменка О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяви Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області від 05.11.2013 №4301/01-1, від 02.04.2014 №1423/01-1, від 05.12.2014 №3555/01-1 про визначення порядку та способу виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та постановлення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Територіальна державна інспекція з питань праці у Чернігівській області звернулась до суду з заявами від 05.11.2013 №4301/01-1, від 02.04.2014 №1423/01-1, від 05.12.2014 №3555/01-1 про визначення порядку та способу виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та постановлення додаткового судового рішення у справі №2а/2570/3851/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Заяви мотивовані тим, що довідка на виконання рішення суду неодноразово вже надавалась, проте у зв'язку з неточністю формування рішення суду стягувач фактично перешкоджає виконанню рішення суду. Територіальна державна інспекція з питань праці у Чернігівській області вимушена постійно звертатись до різних інстанцій за захистом свої інтересів та має матеріальні збитки пов'язані із захистом своїх прав. Тому просить вжити заходів щодо визначення порядку і способу виконання судового рішення, а саме визначити період здійснення розрахунку, мету та форму довідки про середню заробітну плату та постановити додаткове судове рішення.

Представники заявника в судове засідання заяви про визначення порядку та способу виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та постановлення додаткового судового рішення підтримали, просили їх задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. ст. 168, 263 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду питання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяви Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області про визначення порядку та способу виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та постановлення додаткового судового рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2013, адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано Територіальну державну інспекцію з питань праці у Чернігівській області надати ОСОБА_3 довідку про середню заробітну плату з урахуванням листка непрацездатності АВК №708502.

Вищевказана постанова суду набрала законної сили.

Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі №2а/2570/3851/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, за заявою ОСОБА_3 від 14.06.2013 (том №2, а.с.153).

30.07.2013 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №38766286 (том №3, а.с.9).

12.09.2013 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, оскільки постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.09.2013 по справі №825/3146/13-а скасовано постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 30.07.2012 про закінчення виконавчого провадження ВП №38766286 (том №3, а.с.24).

25.12.2013 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №38766286 (том №3, а.с.32).

01.08.2014 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №38766286 (том №3 а.с.52)

Як вбачається зі змісту заяв, заявник просить визначити порядок та спосіб виконання рішення суду, а саме: визначити період здійснення розрахунку, мету та форму довідки про середню заробітну плату.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення суду, на думку заявника, є наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

За приписом частини 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Розглянувши подані заяви, суд приходить до висновку про відсутність виняткових підстав для зміни та встановлення способу виконання рішення суду, оскільки спосіб захисту порушених прав був обраний позивачем шляхом зобов'язання вчинити певні дії.

Судом враховується також позиція Верховного Суду України, що викладена в постанові від 28 жовтня 2008 року, прийнятій у справі за позовом до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, Управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення сум виплат, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У цій постанові Верховний Суд України, серед іншого, зазначив, що відповідно до статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Таке правило підлягає застосуванню під час вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Щодо вимоги про постановлення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Стаття передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення (постанови чи ухвали) з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові. Зміст вказаної норми вказує на вичерпний перелік підстав за яких можливе ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає наявність підстав для прийняття додаткової постанови, визначених ч. 1 ст. 168 КАС України, оскільки судове рішення було ухвалено в межах позовних вимог, при дослідженні всіх доказів, наявних на час прийняття постанови, з урахуванням заперечень відповідача на позов.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяв Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області від 05.11.2013 №4301/01-1, від 02.04.2014 №1423/01-1, від 05.12.2014 №3555/01-1 про визначення порядку та способу виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та постановлення додаткового судового рішення у справі №2а/2570/3851/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись статтями 122, 158 - 160, 165, 168, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області від 05.11.2013 №4301/01-1, від 02.04.2014 №1423/01-1, від 05.12.2014 №3555/01-1 про визначення порядку та способу виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та постановлення додаткового судового рішення у справі №2а/2570/3851/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтею 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Поліщук