Справа № 872/4173/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2015 рокусправа № 2а/0470/13744/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року у справі № 2а/0470/13744/12 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "ТехноНІКОЛЬ" до Дніпропетровської митниці, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових повідомлень, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "ТехноНІКОЛЬ" (далі - позивач, ТОВ "Завод "ТехноНІКОЛЬ") звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати недійсними податкові повідомлення форми "Р" № 191, № 192 від 03.10.2012р.;

- стягнути з Державного бюджету України суму 13 816,69 грн., сплачену ТОВ "Завод "ТехноНІКОЛЬ", з метою запобігання накладення на майно податкової застави.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, вказав, що суд прийняв законне та обґрунтоване рішення і підстави для його скасування відсутні.

Відповідач про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, свого представника до суду не направив.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ "Завод "ТехноНІКОЛЬ" 17.10.2011р. заявило до митного оформлення за вантажною митною декларацією №110010000/2011/006267 товар "сланець покрівельний (посипка) СК-2" всього кількістю 182,61 т, отриманий від ТОВ "ТехноНІКОЛЬ-Строительные системы" (Росія) за контрактом від 01.02.2011р. № 0019/11 (а.с.14).

При обчисленні податкових зобов'язань за вказаною декларацією платником податків - ТОВ "Завод "ТехноНІКОЛЬ" в гр.36 ВМД була задекларована преференція по сплаті ввізного мита, яка застосовується за умови виконання положень Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 20.11.2009р., що набула чинності 14.09.2011р., у зв'язку з чим позивачем було надано митниці Сертифікат про походження товару форми СТ-1 від 04.10.2011р. № RUUA (1155470), виданий торгово-промисловою палатою Республіки Башкортостан на товар "сланець покрівельний (посипка) СК-2" загальною кількістю 243,48 т..

Посадовою особою відповідача було здійснено контроль перевірки правильності класифікації та кодування товарів та перевірку правильності нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) за ВМД та застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства шляхом проставлення відбитка печатки у відповідній графі ВМД "сплачено" та особистим підписом, що є завершальною стадією митного оформлення (а.с.14).

В подальшому, митним органом у період з 29.03.2012р. по 04.04.2012р. було здійснено невиїзну документальну перевірку стану дотримання законодавства України позивача при митному оформленні лому магнезіальних виробів (вогнетривкої цегли) із застосуванням режиму вільної торгівлі на підставі сертифікату про походження товарів форми СТ-1 за ВМД від 17.10.2011р. № 110010000/2011/006267, про що 06.04.2012р. складено відповідний акт №36/12/110000000/32944149 (а.с.9-11).

Зі змісту вказаного акту перевірки видно, що відповідачем встановлено, що позивачем при декларуванні товару за вищевказаною ВМД від 17.10.2011р. і визначенні своїх податкових зобов'язань порушено вимоги статті 8 Закону України "Про Єдиний митний тариф", статті 190 Розділу 5 "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України, статті 81 Митного кодексу України внаслідок чого були занижені податкові зобов'язання на 13816,98 грн., в тому числі: ввізне мито - 11514,15 грн. та ПДВ - 2302,83 грн., оскільки відправлення товару "сланець покрівельний (посипка) СК-2" у кількості 182,6т із загальної кількості у 243,48 т., на яку був виданий Сертифікат про походження товару форми СТ-1 від 04.10.2011р. № RUUA (1155470) торгово-промисловою палатою Республіки Башкортостан, не відповідало умовам, передбаченим Угодою від 20.11.2009р. щодо одночасного постачання товару (а.с.10).

На підставі вищевказаного акту перевірки, 03.10.2012р. Дніпропетровською митницею відносно ТОВ "Завод "ТехноНІКОЛЬ" були прийняті наступні податкові повідомлення форми "Р", а саме:

- № 191, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем : мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 11514,15 грн., у тому числі за штрафними санкціями - 11514,15 грн. за порушення ст.81 Митного кодексу України від 11.07.02р., ст.8 Закону України "Про Єдиний митний тариф", п.6.1 та п.6.4 Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД(а.с.7);

- № 192, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 2302,83 грн., у тому числі за штрафними санкціями - 2302,83 грн. за порушення ст.81 Митного кодексу України від 11.07.02р., ст.190 Податкового кодексу України, п.6.1 та п.6.4 Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД (а.с.8).

28.04.2012р. позивачем на підставі його заяви було сплачено зазначені суми із депозитного рахунку митниці, на якому перебували кошти ТОВ "Завод "ТехноНІКОЛЬ" (а.с.36-38).

Позивач, вважаючи зазначені рішення протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, який позовні вимоги щодо скасування оскаржених рішень відповідача задовольнив, виходячи з наступного.

Відповідно до п.35 ст.1 Митного кодексу України (в редакції, чинній у 2011р.) пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до п.19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Статтею 40 Митного кодексу України ( в редакції, чинній у 2011р.) встановлено, що митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно статті 72 Митного кодексу України ( в редакції, чинній у 2011р.) митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації та також необхідних для здійснення митного контролю і оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню.

Згідно зі ст.78 Митного кодексу України (в редакції, чинній до 01.06.2012р.) митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього Кодексу відповідно до заявленого митного режиму.

Наслідком завершення митного оформлення є пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України (пункти 19, 35 статті 1 Митного кодексу України).

Відповідно до наказу Держмитслужби України № 314 "Про затвердження Порядку митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації" від 20.04.2005р. (чинного на момент виникнення правовідносин - 17.10.2011р.) працівники митної служби здійснюють вичерпний перелік дій щодо прийняття ВМД до оформлення та здійснення митного контролю.

Як встановлено судом першої інстанції, при здійсненні оформлення вищезазначеної ВМД позивачем були виконані вимоги передбачені наказом Державної митної служби України № 314 від 20.04.2005р. В свою чергу, працівниками митниці здійснені всі процедури щодо прийняття спірної ВМД до оформлення шляхом проставлення відбитка штампа "під митним контролем" та здійснений митний контроль, який включає в себе перевірку правильності нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) за ВМД та застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства.

Під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД, поданої позивачем та до сертифікату походження товару, були відсутні.

Отже, відповідач підтвердив правильність та достовірність заповненої позивачем ВМД, в тому числі і наявність пільг по звільненню від сплати ввізного мита, що стверджується завершальною стадією митного оформлення - проставленням відбитка печатки у відповідній графі. ВМД була подана для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних зборів і податків відповідальній посадовій особі відповідача, яка здійснила перевірку правильності факту та повноти сплати митних платежів, зборів і податків, про що зазначила у ВМД відповідним штампом "сплачено" та особистим підписом особи, яка здійснила таку перевірку (а.с.14).

Статтею 17 Закону України "Про Єдиний митний тариф" (чинного у 2011р.) визначено, що мито нараховується митним органом України відповідно до положень цього Закону і ставок Єдиного митного тарифу України чинними на день подання митної декларації, і сплачується як у валюті України, так і в іноземній валюті, яку купує НБУ.

Також, відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Порядку здійснення митними органами контролю за сплатою платниками податків ПДВ та акцизного збору, які справляються при ввезенні (пересиланні) товарів та інших предметів на митну територію України, затверджений спільним наказом ДПА України та Державної митної служби України за N 109/188 від 16.03.2001 р. контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою визначення податкових зобов'язань та за сплатою платниками податків, які справляються при ввезенні (пересиланні) товарів на митну територію України, здійснюється митними органами.

З аналізу наведених норм законодавства України, можливо дійти висновку про те, що виключно лише митний орган та саме при ввезенні товарів на митну територію України наділений компетенцією щодо перевірки правильності визначення податкових зобов'язань та сплатою платниками податків, які справляються при ввезенні (пересиланні) товарів на митну територію України.

Відповідачем не заперечується, що митницею була оформлена ВМД від 17.10.2011р. та здійснено пропуск товару через митну територію України, що підтверджується відповідною відміткою на копії ВМД, яка наявна в матеріалах справи (а.с.14).

При цьому, відповідач у ході проведення митних процедур при ввезенні позивачем на митну територію товару - сланець покрівельний (посипка) СК-2 у кількості 182,6т. за ВМД від 17.10.2011р. своїм правом на відмову у митному оформленні товару не скористався, що підтверджено представником відповідача у ході судового розгляду справи.

Отже, відповідачем було здійснено оформлення товару та рішення з питань щодо неправомірності застосування позивачем преференції, передбаченої умовами режиму вільної торгівлі відповідно до Угоди на підставі сертифікату про походження товару форми СТ-1 від 04.10.2011р. №RUUA (1155470) виданого торгово-промисловою палатою Республіки Башкортостан під час переміщення товару у вказаний період не приймалось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, погодилися з усіма відомостями про товар та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів) у вільний обіг, то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, зокрема, з посиланнями на результати проведеної перевірки.

Мотивація та доводи, наведені у апеляційній скарзі, не дають колегії суддів підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року у справі № 2а/0470/13744/12 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак