Справа № 539/4070/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 р. Справа № 539/4070/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2014р. по справі № 539/4070/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови у перерахунку йому основної державної та додаткової пенсії, як інваліду 2 групи по захворюванню, пов'язаному з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з послідуючим перерахунком основної та додаткової пенсії згідно ст. 67 Закону;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та виплачувати йому пенсію в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.01.2014р. з послідуючим перерахунком основної та додаткової пенсії згідно ст. 67 Закону (прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність) відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік».

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.12.2014р. позов ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2014р. по 27.05.2014р. включно залишено без розгляду.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2014р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі щодо виплати ОСОБА_1 з 28.05.2014 року по 15.08.2014 року пенсії в розмірі меншому, ніж це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 28.05.2014 року по 15.08.2014 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: ст.ст. 54, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 7 ст. 20 Бюджетного кодексу України, п. 6-7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 2-ї групи, захворювання пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена безстроково. Пенсію отримує через УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обов'язку відповідача здійснювати позивачу з 28.05.2014р. по 15.08.2014р. нарахування та виплату основної та додаткової пенсії у розмірах визначених ст.50, ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 (далі - Закон № 796).

Статтею 49 зазначеного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.4 статті 54 Закону №796, в редакції, яка діяла до прийняття Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" № 107-VІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" в редакції, яка діяла до 03.08.2014р. не було передбачено обмежень щодо застосування ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", повноваження визначати розмір державної та додаткової пенсії, передбаченої вищезазначеними положеннями, Кабінету Міністрів України не делеговано.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" було доповнено п.6-7, яким установлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначений Закон набрав чинності 03.08.2014р.

Враховуючи, що зміни, внесені у Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" набрали чинності 03.08.2014 року, а не 15.08.2014, як зазначено судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач зобов'язаний здійснити позивачу нарахування та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 28.05.2014р. по 02.08.2014р. включно.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 03.08.2014р. по 15.08.2014р. є необґрунтованими, а тому постанова суду першої інстанції в частині задоволення зазначених позовних вимог підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії за період з 03.08.2014р. по 15.08.2014р. з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2014р. по справі № 539/4070/14-а в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 03.08.2014 року по 15.08.2014 року з урахуванням фактично виплачених сум - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за період з 03.08.2014р. по 15.08.2014р. - відмовити.

В іншій частині постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.12.2014р. по справі № 539/4070/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.
Судді Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.