Справа № 2а-10335/11/1370
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. м.Київ К/800/12579/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до Закритого акціонерного товариства «Ірокс» про спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Закритого акціонерного товариства «Ірокс», у якому просила зобов'язати відповідача виконати припис від 30 березня 2011 року № 1с/33-ю, а саме привести об'єкт будівництва по вул.Антонича,8 у м.Львові у відповідність до проектної документації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем вимог припису про усунення виявлених в результаті проведення перевірки порушень вимог законодавства у сфері архітектури та будівництва та приведення об'єкту будівництва у відповідність до проектної документації.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року позов задоволено повністю.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із встановлення факту порушення відповідачем законодавства у сфері архітектури та будівництва щодо виконання будівельних робіт з відхиленням від проектної документації та обов'язковості вимог припису інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року задоволено апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Ірокс»; скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року; прийнято нову, якою у задоволенні позову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив із відсутності підстав для винесення рішення про зобов'язання відповідача здійснити перебудову та неможливості виконання припису, оскільки ні припис, ні акт перевірки не містять даних про те, які саме відхилення від проектної документації допущено відповідачем та в чому полягає суть порушення.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року залишити без змін.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що припис інспекції, який є обов'язковим до виконання згідно ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є чинним, не скасованим, а отже інспекція, звернувшись до суду в порядку ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», діяла у порядку визначеному чинним законодавством України. Самочинно збудований об'єкт будівництва багатоповерхової автостоянки для АГК №15 Галицького району м.Львова в районі «Сихів» на вул.Антонича підлягає приведенню будівництва згідно до проектної документації.

Закрите акціонерне товариство «Ірокс» у поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, постанову апеляційного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 14 березня 2011 року по 24 березня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері архітектури та будівництва на об'єкті будівництва багатоповерхової автостоянки для АГК №15 Галицького району м.Львова в районі «Сихів» на вул.Антонича,8.

За результатами перевірки 24 березня 2011 року складено акт №26-с, відповідно до якого перевіркою встановлено, що автогаражним кооперативом №15 Галицького району м.Львова отримано дозвіл на виконання будівельних робіт від 04 лютого 2010 року № 1/32-ю з будівництва багатоповерхової автостоянки для АГК №15 Галицького району м.Львова за адресою м.Львів, вул.Антонича,8. Будівельні роботи виконуються з відхиленням від проектної документації, представленої ЗАТ «Ірокс» (підрядник), яка знаходиться в неповному обсязі, чим порушено ст.9, ст.27 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч.2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також встановлено, що на об'єкті будівництва не ведеться журнал авторського нагляду, та останній запис 02 жовтня 2009 року здійснено в журналі технічного нагляду, чим порушено п.1.15 ДБН А.З.1-5-96 «Організація будівельного виробництва».

30 березня 2011 року Інспекцією ДАБК у Львівській області винесено припис №1с/33-ю, яким запропоновано привести об'єкт будівництва згідно до проектної документації та в 30-ти денний термін з дня отримання припису повідомити інспекцію про вчинені дії щодо виконання припису.

23 травня 2011 року позивачем проведено позапланову перевірку щодо виконання вимог припису від 30 березня 2011 року №с/33-ю, за результатами якої складено акт №44-с.

Невиконання відповідачем вимог припису від 30 березня 2011 року №с/33-ю з'явилося підставою звернення позивача з даним позовом про зобов'язання відповідача виконати вказаний припис, а саме привести об'єкт будівництва на вул.Антонича,8 в м.Львові згідно до проектної документації.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ст.27 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані: забезпечити будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язково

Частиною ч.2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлений обов'язок суб'єктів містобудування додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може своїм рішенням зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Як встановлено ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Також, п.п.«а» п.4 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Враховуючи доведеність факту порушення відповідачем вимог ст.9, ст.27 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч.2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо виконання будівельних робіт з відхиленням від проектної документації, обов'язковості вимог припису органу державного архітектурно-будівельного контролю про усунення виявлених порушень та його невиконання відповідачем, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Інспекції та зобов'язання відповідача виконати вимоги припису.

Рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на системному тлумаченні норм законодавства і є неправильним.

Відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд, посилаючись на положення ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.7 ст.376 ЦК України, виходив із того, що в разі невиконання вимог припису інспекція державного архітектурно-будівельного контролю має подати позов про знесення самочинно збудованого об'єкта, а суд може прийняти рішення суду про зобов'язання особи провести відповідну перебудову виключно в тих випадках, коли будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотно порушуються будівельні норми і перебудова такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав і інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм неможлива.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

При цьому, знесення самочинно побудованого об'єкта є крайнім заходом, який допускається у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

У даному випадку інспекція, видавши припис, надала можливість відповідачу добровільно виконати роботи з приведення самочинного будівництва у відповідність до проектної документації із можливістю збереження об'єкта будівництва вцілому.

Відповідач факт порушення щодо будівництва багатоповерхової стоянки з відхиленням від проектної документації не заперечує та не спростовує, припис держархбудінспекції є чинним і обов'язковим до виконання.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність реальної можливості виконати вимоги припису з посиланням на незазначення у приписі та акті перевірки конкретного опису суті виявленого порушення проектної документації, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання виконати припис щодо усунення допущених відповідачем порушень закону.

Суть порушення полягає у невідповідності проведеного будівництва визначеним проектною документацією рішенням та вимогам; відповідність будівництва вимогам проекту має бути доведена відповідачем органу державного архітектурно-будівельного контролю при повідомленні про виконання припису з посиланням на вжиті заходи та вчинені дії.

У відповідності із ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року скасувати.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді