Справа № 2а/2005/29/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2015 р. м. Київ К/800/21852/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про перерахунок щомісячного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді,

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. Просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області щодо відмови у перерахунку їй щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді виходячи з розміру суддівської винагороди, передбаченої ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зобов'язати відповідача здійснити вказаний перерахунок з 1 січня 2012 року.

Постановою Борівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2012 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку ОСОБА_4 щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з розміру суддівської винагороди, передбаченої ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зобов'язано відповідача здійснити вказаний перерахунок з 1 січня 2012 року та виплатити 115805 грн. 77 коп. недоплаченого щомісячного грошового утримання. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивачки судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року скасовано постанову Борівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2012 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку ОСОБА_4 щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи з грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді та зобов'язано відповідача провести перерахунок позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 80% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, з 1 січня 2012 року з урахуванням проведених виплат. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 згідно постанови Верховної Ради України від 19 травня 2005 року № 2586-ІV звільнена з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку. Позивачка отримує довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про статус суддів» у розмірі 90% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області із заявою про перерахунок з 1 січня 2012 року щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді. Проте відповідач відмовив їй у вказаному перерахунку з посиланням на те, що законодавством не передбачено перерахунок грошового забезпечення суддям судів загальної юрисдикції у відставці.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст. 43 Закону України «Про статус суддів» позивачка має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді з 1 січня 2012 року.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачка має право на перерахунок довічного грошового утримання судді в межах і розмірі, передбаченому ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 1 січня 2012 року.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції чинній на час призначення позивачці щомісячного довічного грошового утримання) судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Аналогічне правило було закріплене у ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону від 7 липня 2010 року № 2453-VI), відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Разом з тим, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, частини третю і п'яту ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (ч. 3 ст. 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (ч. 5 ст. 138 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частину 3, перше, друге, третє речення частини 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до правильного висновку, що суддя, який вийшов у відставку у 2005 році має право на перерахунок пенсії у разі збільшення грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Разом з тим, змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції в порушення вимог статей 79, 86, 159 КАС України належним чином не перевірив доводів позивачки про те, що вже встановлена їй відсоткова надбавка щомісячного довічного грошового утримання судді не може змінюватися при перерахунку довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, оскільки ця норма права прийнята пізніше і повинна застосовуватися до тих суддів, які вийшли у відставку після набрання чинності ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», та не навів мотивів, з яких відхилив ці доводи.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що розмір перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не може бути більшим, ніж грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді, та не з'ясував у якому саме розмірі отримувала ОСОБА_4 щомісячне довічне грошове утримання станом на час звернення за вказаним перерахунком, чи не перевищував цей розмір грошового утримання судді на відповідній посаді та у зв'язку з цим чи підлягало перерахунку отримуване позивачкою грошове утримання судді у відставці. Суд апеляційної інстанції цих помилок не виправив.

До того ж, оскільки предметом цього спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2012 року, а відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, суди не врахували, що питання щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці до 3 червня 2013 року регулюються ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI .

За правилами статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до положень частини 2 статті 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли в порушення вимог ст. 159 КАС України суди першої та апеляційної інстанцій неповно з'ясували обставини справи, тобто порушили норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а касаційний суд в силу ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постановою Борівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2012 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк