Справа № 546/1187/14-а
Суддя: Беркута Л. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/546/2/15
Справа № 546/1187/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого судді - Беркути Л.Г.,

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Решетилівка адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на наступне.

З 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року та з 01 листопада 1991 року по 24 травня 1994 року він працював повний робочий день у виробництві - ливарному Решетилівському заводі «Металіст» в якості формувальника-заливника, приймаючи участь безпосередньо в розливі металу у форми, інших робіт не виконував.

04 травня 2014 року йому виповнилось 55 років, і 04 жовтня 2014 року він подав заяву та інші документи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Однак у призначенні пільгової пенсії на пільгових умовах в усній формі йому було відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи з підстав відсутності атестації робочого місця.

Він вважає, що відмова відповідача в призначенні йому пільгової пенсії по Списку №1 через відсутність атестації робочого місця є необґрунтованою, оскільки проведення атестації чинним законодавством покладене на роботодавця, і тому право працівників на призначення пільгової пенсії не може залежати від покладеного законом на роботодавця обов'язку проведення атестації робочого місця.

А тому, з урахуванням уточнених позовних вимог, він просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області щодо відмови в призначенні та нарахуванні йому пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними; включити для розрахунку пенсії період стажу з 01 серпня 1992 року по 24 травня 1994 року, за який не було проведено атестацію робочого місця; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області призначити, нарахувати та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту виникнення права на її отримання, а саме з 04 квітня 2014 року та стягнути з відповідача на його користь кошти, в розмірі 73,08 грн судового збору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити /а.с.63/.

Представник відповідача УПФУ Решетилівського району в Полтавській області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд без його участі /а.с.50/, позов не визнав та надав письмове заперечення в якому прохав відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, Управлінням Пенсійного фонду України не приймалось рішення про відмову у призначенні відповідного виду пенсії, право на отримання пільгової пенсії не підтверджене результатами атестації робочого місця /а.с. 58-62/.

Згідно частини 1 статті 197 КАС України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді формувальника-заливника ливарного цеху Решетилівського заводу «Металіст» з 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року, що підтверджується рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області /а.с.4/ та з 01 листопада 1991 року по 24 травня 1994 року, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 від 04 серпня 1979 року /а.с.8/.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з довідкою, уточнюючою особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії № 22 від 09 жовтня 2014 року ОСОБА_1 повний робочий день працював з 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року та 01 листопада 1991 року по 24 травня 1994 року (5 років та 10 днів) у ливарному виробництві Решетилівського заводу «Металіст» у якості формувальника-заливника, приймав участь безпосередньо у розливі металу у форми, що передбачено Списком № 1 /а.с.11/.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2014 року у справі № 546/728/14-ц встановлено факт роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на посаді «формувальник-заливник» ливарного цеху Решетилівського заводу «Металіст» ( на даний час ПП Решетилівський завод «Металіст») з 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року /а.с.4/.

З листа Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області від 22 січня 2015 року № 194 вбачається, що заяву громадянина ОСОБА_1, про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 1 прийнято 19 грудня 2014 року та встановлено, що ОСОБА_1 працював формувальником-заливником заводу «Металіст» в Решетилівському районі з 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року (2 роки 5 місяців 16 днів) та з 01 листопада 1991 року по 21 серпня 1992 року (9 місяців 21 день) /а.с.48-49/.

Відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Така ж думка викладена у оглядовому листі Вищого Адміністративного суду України від 14.08.2008 р. N 1406/100/13-08 Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку) Із змінами і доповненнями, внесеними листом Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2008 року N 1547/100/13-08

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що не включення стажу роботи з 21 серпня 1992 року по 24 травня 1994 року, який дає право на призначення пільгової пенсії є неправомірним.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки відповідачем визнано пільговий стаж ОСОБА_1 за період з 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року та з 01 листопада 1991 року по 21 серпня 1992 року, а не зараховано до пільгового стажу лише період з 21 серпня 1992 року по 24 травня 1994 року, та зважаючи на те, що згідно з п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору, а також зважаючи на те, що позивачем не надано суду доказів звернення до Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області з заявою про призначення пенсії саме 04 квітня 2014 року, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст.ст. 8-11, 69-71, 86, 94, 158-163, 197 КАС України, ст.ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області щодо відмови в призначенні та нарахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними.

Включити для розрахунку пенсії період стажу роботи з 21 серпня 1992 року по 24 травня 1994 року, за який не було проведено атестацію робочого місця.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Решетилівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя :