Справа № 448/1705/13-а,2а/448/77/13
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 876/820/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області про визнання незаконними дій та зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 17.10.2013 року звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату призначеної державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі яка віднесена до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та якій присвоєно третю групу інвалідності, відповідно до ст. ст. 49, 50, 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.08.2012 року.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06 листопада 2013 року позовну заяву в частині позовних вимог за період з 02.08.2012 року по 16.04.2013 року залишено без розгляду.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною відмову, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату позивачу державної пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши державну пенсію в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, беручи за основу розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 17.04.2013 року по 16.12.2013 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає постанову суду безпідставною, такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що правомірно нараховує виплати позивачу відповідно до чинного законодавства, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що у ній наведені.

Позивач у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у справі, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1. Позивачу встановлена третя група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджено випискою з огляду МСЕК серії 10 ААА №015846 (а.с. 10-11).

Відповідач виплачував позивачу додаткову пенсію в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги за 2013 рік, суд першої інстанції виходив з пріоритетності Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над нормативно-правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, З3, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012 встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від від 23 листопада 2011 р. N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено механізми обчислення та виплати пенсій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вище зазначені норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача про зобов'язання провести нарахування та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі яка віднесена до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2013 рік є безпідставними, та задоволенню ці позовні вимоги не підлягають.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З врахуванням вище наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області - задовольнити, постанову Мостиського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року у справі № 448/1705/13-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено та підписано 03 березня 2015 року