Справа № 760/2545/14-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/2545/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Лозинська М. І.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Беспалова О.О., суддів Губської О. А. та Грибан І.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2014 р. позовні вимоги задоволено.

Відповідачі в апеляційних скаргах просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так позивач звернувся до ГУПФУ в м. Києві про включення в розмір його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», зі змінами, відповідно до постанови КМ Украйни від 13 березня 2013 року № 161.

Однак, в задоволенні такого звернення позивачу відмовлено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцями, особами, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку з введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більше як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 р. № 161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних сил (крім тих, що зазначені у пункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; - з 1 січня 2014 року у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби надзвичайних ситуацій» встановлено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначається в даному випадку Міністерством оборони за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання зазначеної постанови Міністром оборони України видано наказ від 15.11.2010 р. № 595 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України».

Відповідно до п. 9 Інструкції розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Згідно п. 10 Інструкції, командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Таким чином, зазначена додаткова винагорода не може вважатися тією складовою грошового забезпечення військовослужбовця, з якого може обчислюватися сума пенсії, оскільки вона не є постійною та сталою величиною, яка не зменшується протягом всієї дії зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, має несистематичний характер, так як на її розмір впливає особиста поведінка військовослужбовця, який її отримував, що виключає можливість визначення її як підстави для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Згідно положень вказаної Інструкції, винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення, вказана виплата є винагородою, тому не є додатковим видом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія в розмірі відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до висновків викладених у постанові Верховного суду України у справі від 15.10.2013 р. №21-368а13 щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 р. № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям.

Таким чином, пенсійним органом як суб`єктом владних повноважень доведено обґрунтованість відмови у здійсненні перерахунку призначеної позивачу пенсії, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-10, 99-100, 160, 195, 197-198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2014 р. скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів з моменту направлення копії рішення сторонам і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Беспалов

Суддя І. О. Грибан

Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: