Справа № 2а-4629/12,1329/76/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Справа № 1693/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.,

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_8

від відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 28.05.2012 року по справі № 2а-4629/12, 1329/76/12 за позовом ПАТ «Укртелеком» в особі Регіонального центру експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 6 філії «Дирекція первинної мережі» ПАТ «Укртелеком» до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання недійсним рішення про прийняття безоплатно у комунальну власність квартири, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Укртелеком» в особі Регіонального центру експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 6 філії «Дирекція первинної мережі» ПАТ «Укртелеком» звернувсь до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області із адміністративним позовом про скасування та визнання недійсними рішень Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області .

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 24 листопада 2009 року Івано-Франківською селищною радою було прийнято рішення № 442 про прийняття безоплатно у комунальну власність квартиру АДРЕСА_1. На підставі даного рішення Івано-Франківською селищною радою 19 травня 2010 року було прийняте ще одне рішення № 100 «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 106,8 кв.м., загальною площею 106.8 кв.м., житловою площею 66.0 кв.м., підвалу загальною площею 11.2 кв.м. для передачі у приватну сумісну власність ОСОБА_1 та членам його сім'ї». Як зазначає позивач, рішення прийняті із перевищенням повноважень відповідача, суперечать чинному законодавству та порушують права та охоронювані законом інтереси ПАТ «Укртелеком». Наказом Державного комітету зв'язку та інформації України від 27 грудня 1999 року № 155, створене ВАТ «Укртелеком» на базі цілісного майнового комплексу Українського державного підприємства електрозв'язку «Укртелеком», а також, нерухоме майно, що знаходилось на балансі УДПЕЗ «Укртелеком» передано у власність ВАТ «Укртелеком». 14 червня 2011 року на загальних зборах акціонерів прийнято рішення про зміну найменування товариства. 04 серпня 2006 року Івано-Франківською селищною радою видано свідоцтво про право власності ВАТ «Укртелеком» на нерухоме майно, а саме на монтерський двоповерховий будинок, загальною площею 212,7 кв.м. та склад загальною площею 42 кв.м. Тобто, фактичне оформлення свідоцтв про право власності на дані об'єкти нерухомого майна відбулося у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про господарські товариства», яка регламентує набуття товариством права власності на майно, що передане йому засновником у власність. Незважаючи на той факт, що вказані об'єкти перебувають у власності ВАТ Укртелеком», Івано-Франківська селищна рада 17 червня 2010 року видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС № 730105, яким закріплює квартиру АДРЕСА_1 на праві спільної приватної власності за громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, фактично позбавивши ВАТ «Укртелеком» власності на половину монтерського будинку та складу. Також, зазначає, що вказані приміщення не відносяться до житлового фонду.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 28.05.2012 року по справі № 2а-4629/12, 1329/76/12 позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 442 від 24 листопада 2009 року «Про прийняття безоплатно житловий фонд ВАТ «Укртелеком» філії «Дирекція первинної мережі» квартиру АДРЕСА_1, в існуючому стані з наявною технічною документацією в комунальну власність на обслуговування КП «Комфорт-Янів». Визнано недійсним та скасовано рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 100 від 19 травня 2010 року «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 106.8 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м., підвал загальною площею 11.2 кв.м. для передачі у приватну спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та членам його сім'ї.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що порушують їх права та охоронювані законом інтереси, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись із апеляційною скаргою. Просять постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні проти поданої апеляційної скарги заперечує.

Апелянт та його представник надали суду пояснення по суті поданої апеляційної скарги. Просять таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Наказом Державного комітету зв'язку та інформації України № 155 від 27 грудня 1999 року створено ВАТ «Укртелеком» на базі цілісного майнового комплексу Українського державного підприємства електрозв'язку «Укртелеком».

Наказом Державного комітету зв'язку та інформації України № 109 від 31 травня 2002 року передано майно, що знаходилось на балансі УДПЕЗ «Укртелеком» станом на 01 липня 1999 року у власність ВАТ «Укртелеком».

04 серпня 2006 року Івано-Франківською селищною радою видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, у відповідності до якого монтерський будинок заг. пл.. 212.7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 належить філії «Дирекція первинної мережі «Центр технічної експлуатації первинної мережі № 6 » ВАТ «Укртелеком» на підставі колективної власності. Рішенням від 14.07.2006 року визнано за філією «Дирекція первинної мережі «Центр технічної експлуатації первинної мережі № 6 » ВАТ «Укртелеком» право вланості на склад літ. «Б-1», заг. пл. 42,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

30 вересня 2009 року ВАТ «Укртелеком», за вих. № 3074, звернулось до голови Івано-Франківської селищної ради з листом, в якому просило розглянути питання безоплатної передачі у комунальну власність квартири, складу та прилеглої території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

На час звернення з таким листом ВАТ «Укртелеком» повідомляло, що згідно будинкової книги у квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Технічний стан квартири задовільний, боргів по оплаті комунальних послуг немає.

24 листопада 2009 року Івано-Франківською селищною радою прийнято рішення № 442 про прийняття безоплатно у комунальну власність квартири АДРЕСА_1.

У лютому 2010 року, на підставі клопотання директора КП Комфорт-Янів», та поданої заяви ОСОБА_1, відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передач квартир (будинків) у власність громадянам, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 15.09.1992 року № 56, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням ХХУ сесії У скликання селищної ради від 25.02.2010 року № 492 знято з балансу КП «Комфорт-Янів» квартиру АДРЕСА_1 та передано, безоплатно у власність ОСОБА_1 та членам його сім'ї, зобов'язано ОСОБА_1 виготовити необхідну технічну документацію.

Відповідно до вищезазначених рішень сесій селищної ради та виготовленої технічної документації було прийнято рішення № 100 від 19.05.2010 року «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 106,8 м.кв., житловою площею 66,0 м. кв., підвал загальною площею 11,2 м. кв. для передачі у приватну спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та членам його сім'ї.

У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17 червня 2010 року Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області, власниками спірної квартири на праві спільної сумісної власності являються ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Івано-Франківська селищна рада прийняла рішення № 442 від 24 листопада 2009 року та рішення № 100 від 19 травня 2010 року із перевищенням наданих їй повноважень, порушила основні принципи права власності в державі, фактично позбавивши ПАТ «Укртелеком» права власності на об'єкти нерухомого майна, так як оспорювані рішення винесені із порушенням чинного законодавства.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.

На підставі ст. 4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє. Користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, що не суперечать закону.

Указ Президента України № 398 не обмежує можливості прийняття рішення власника щодо передачі як всього будинку, так і частини квартир цього будинку у комунальну власність.

Державний житловий фонд, який перебуває в повному господарському віданні або в оперативному управлінні державних підприємств, установ та організацій, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Отже, передача житла в комунальну власність має проводитися на підставі рішення, прийнятого власником та за його волею.

Як встановлено колегією суддів, та підтверджується матеріалами справи, 30 вересня 2009 року ВАТ «Укртелеком», за вих. № 3074 звернулось до голови Івано-Франківської селищної ради з листом, в якому просило розглянути питання безоплатної передачі у комунальну власність квартири, складу та прилеглої території, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

24 листопада 2009 року Івано-Франківською селищною радою прийнято рішення № 442 про прийняття безоплатно у комунальну власність квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 6 КАС України вбачається, що захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають права, свободи або інтереси фізичних та юридичних осіб, порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вказаний принцип знайшов свою реалізацію в нормі статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до якої органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Разом з тим, під час розгляду наведеного спору колегія суддів враховує положення рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до яких у Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (ч.2 ст.144). Цьому конституційному положенню відповідають Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», у частині 10 ст.59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку, та інші закони України, зокрема «Про столицю України - місто-герой Київ», згідно з ч.3 ст.8 якого рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України зупиняються в установленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

У Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст.3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Наведені обставини у своїй сукупності є вирішальними для вирішення спору про правомірність рішення органу місцевого самоврядування, який в розглядуваних відносинах виступає суб'єктом владних повноважень та виконує управлінські функції, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Оспорювані рішення Івано-Франківської селищної ради є актом одноразового застосування, вичерпує свою дію фактом початку його виконання.

Згідно з положеннями цивільного законодавства право власності на житло може виникати на підставі цивільно-правових договорів, у порядку спадкування, приватизації тощо.

Порядок набуття у власність житла в порядку приватизації регламентується Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною виконавчою владою, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або в оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Після проходження процедури, що передує приватизації житла, треті особи звернулись до органу місцевого самоврядування про передачу їм квартири АДРЕСА_1, загальною площею 106,8 м.кв., житловою площею 66,0 м. кв., підвал загальною площею 11,2 м. кв. для передачі у приватну спільну сумісну власність.

Івано-Франківською селищною радою 19.05.2010 року прийнято рішення № 100 «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 106,8 м.кв., житловою площею 66,0 м. кв., підвал загальною площею 11,2 м. кв. для передачі у приватну спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та членам його сім'ї».

На підставі вказаного рішення за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 106,8 м.кв..

Відтак, з матеріалів справи вбачається що рішення № 100 від 19.05.2010 року «Про приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 106,8 м.кв., житловою площею 66,0 м. кв., підвал загальною площею 11,2 м. кв. для передачі у приватну спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та членам його сім'ї». є актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію шляхом його виконання.

Проаналізувавши вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,196, п.п. 3,4 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205 ст.ст. 207,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 28.05.2012 року по справі № 2а-4629/12, 1329/76/12 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.