Справа № 808/664/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ К/800/43397/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року

у справі № 808/664/13-а

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"

до Запорізької митниці

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень форми «Р»,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року Відкрите акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці, яким просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення форми «Р» №4 від 09 січня 2013 року Запорізької митниці в частині донарахування податкових зобов'язань на суму 3 688,85грн., у тому числі за основним платежем2 459,23 грн., штраф 1 229,62грн;визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення форми «Р» №5 від 09 січня 2013 року Запорізької митниці в частині донарахування податкових зобов'язань на суму 737,78грн., у тому числі за основним платежем491,85грн., штраф 245,93грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року у справі №808/664/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у зазначеній справі, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Запорізька митниця Міндоходів звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ВАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" подало до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому наголошувало на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що митним органом проведено документальну невиїзну перевірку дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої складено акт №н/0044/12/112000006/ від 21 грудня 2012 року.

Встановлено, що при митному оформленні товару «Котунинеофлюсовані ТУ 0722-003-09 (руди залізні агломеровані)…» за митною декларацією від 27 червня 2012 року №112030000/2012/014851 позивачем безпідставно заявлено режим вільної торгівлі та порушено вимоги розділу 1 (умови «партія товару»), пункту 6.1 розділу 6 (в частині надання оригіналу сертифікату форми СТ-1) Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року, які ратифіковані Верховною Радою України Законом України від 06 липня 2011року №3592-VІ, що призвело до заниження податкового зобов'язання на загальну суму 2951,08 грн., яке підлягає перерахуванню до Державного бюджету України, з них: ввізне мито (вид 020) у сумі 2459,23 грн. та ПДВ (вид 028) у сумі 491,85 грн.

Митним органом винесено податкові повідомлення форми «Р»:

№4 від 09 січня 2013 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежем ввізне мито на загальну суму 3688,85 грн., в тому числі за основним платежем - 2459,23 грн., за штрафними санкціями - 1229,62 грн.

№5 від 09 січня 2013 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежем податок на додану вартість на загальну суму 737,78 грн., в тому числі за основним платежем - 491,85 грн., за штрафними санкціями - 245,93 грн.

Відповідно до статті 276 Митного кодексу України, країна походження товару визначається з метою застосування тарифних та нетарифних заходів регулювання ввезення товару на митну територію України та вивезення товару з цієї території, а також забезпечення обліку товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Згідно статті 277 Митного кодексу України, визначення країни походження товару здійснюється на основі принципів міжнародної практики. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Приписами статті 284 Митного кодексу України встановлено, що до товарів може застосовуватися (відновлюватися) режим найбільшого сприяння за умови одержання належним чином оформленого посвідчення про їх походження не пізніше ніж через один рік з дати здійснення митного оформлення.

Сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску їх відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до пункту 6.4. Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009року, ратифікованих Верховною Радою України Законом України «Про ратифікацію Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав», сертифікат форми СТ-1 оформлюється та видається на одну партію товарів. При цьому, під партією товару розуміються товари, які поставляються одночасно за одним або кількома товаротранспортними документами на адресу одного вантажоодержувача від одного вантажовідправника.

Пунктами 6.1., 6.2. Правил визначено, що для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару. Випадки, коли як документ, що підтверджує країну походження товару, може бути надана декларація про походження товару, а також коли надання документів про походження товару не обов'язкове, визначаються відповідно до національного законодавства країни ввезення.

Розділом I Правил "товар" - це будь-яке майно, як матеріал, так і продукт, у тому числі теплова, електрична, інші види енергії й транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон.

Для підтвердження країни походження товару необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1, який видається на одну партію товару, якою вважаються товари, які поставляються одночасно за одним або кількома товаротранспортними документами на адресу одного вантажоодержувача від одного вантажовідправника.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов Контракту у червні 2012року ВАТ "Качканарський гірничо-багачувальний комбінат "Ванадій" поставило на ВАТ "Запоріжсталь" "котунинеофлюсовані" кількістю 9 275 750 кг. згідно рахунку (інвойсу) № 100031530 від 29 травня 2012року. Під час митного оформлення товару за ВМД №112030001/2012/002645 від 08 червня 2012року для підтвердження країни походження товару для цілей надання режиму вільної торгівлі митному органу наданий оригінал сертифіката СТ-1 № RUUA від 30 травня 2012 року, виданий Уральською торгово-промисловою палатою (м. Єкатеринбург, Російська Федерація), на партію товарів відповідно до Правил у одному примірнику, а також декларація про походження (зроблена на інвойсі № 100031530 від 29 травня 2012року та на залізничних накладних у зв'язку з вивезенням товару виробником, який є продавцем, експортером). Після завершення митного оформлення зазначеної декларації оригінал сертифікату СТ-1 залишився у справах митного органу.

Отже, партією товару "котунинеофлюсовані" за сертифікатом СТ-1 № RUUA від 30 травня 2012року є кількість 9 275 750 кг.

Партія товару оформлена за ВМД № 112030001/2012/002645 від 08 червня 2012року (кількість товару 5 607 150 кг) та після надходження відсталих вагонів за ВМД №№ 112030000/2012/014516 від 14 червня 2012 року (кількість товару 3 530 000 кг), 112030001/2012/001451 від 27 червня 2012року (кількість товару 138 600 кг).

Під час митного оформлення партії товару "котуни неофлюсовані" кількістю 9 275 500 кг. оригінал сертифіката СТ-1 № RUUA 201312098 від 30 травня 2012року та декларація про походження для цілей надання режиму вільної торгівлі на товар надані декларантом митному органу 08 червня 2012року, що підтверджується відповідними записами у графі 44 вищенаведених ВМД.

Судами першої та апеляційної інстанцій вірно не прийнято до уваги посилання митниці з приводу того, що відбитки печаток станції відправлення «Валуйки» на залізничних накладних свідчать про те, що товари не постачаються одночасно: відправлення товарів здійснено 21 червня 2012 року та 23 червня 2012року, оскільки матеріалами справи підтверджується затримання вантажу на станції відправлення «Валуйки», у зв'язку з чим термін доставки збільшено на 15 діб.

Партія товару «котунинеолюсовані» у кількісті 9 275 750 кг поставлена за товаротранспортними документами - залізничними накладними №№ АН 885560, АН 885561, АН 885562, АН 885565, АН 885566, АН 885567, АН 885563, АН 885564, на яких у графі 46 «Календарний штемпель станції відправлення» вказана дата 29 травня 2012 року, що свідчить про одночасну поставку товару на адресу постачальника.

Отже, відправлення вантажу згідно залізничних накладних ЭК 914487 від 31травня 2012 року, ЭЛ 738308 від 21 червня 2012 року, ЭЛ 835794 від 23 червня 2012 року та 43587799 від 06 червня 2012 року не може свідчити про неодночасність направлення партії товару, з огляду на той факт, що вказане відправлення здійснювалось в якості досилання товарів до залізничних накладних №№АН 885567, АН 885562 та АН 885563 відповідно.

Таким чином, згідно абзацу 2 розділу 6 статті 14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення у разі, коли частина вантажу слідує по досилочній дорожній відомості, строк доставки визначається по тій частині вантажу, яка прибула по основній накладній.

На підставі викладеного, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду першої та апеляційної інстанцій про одночасність відправлення ВАТ «Качканарський гірничо-збагачувальний комбінат «Ванадій» партії товару на адресу позивача.

Митницею зроблені помилкові висновки про порушення позивачем пункту 6.1 Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що окружним та апеляційним адміністративними судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі №808/664/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді