Справа № 707/131/15-а
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.02.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Черкаси

16 год. 50 хв.

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника відповідача Темчишиної С.П. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі про визнання дій щодо недоплати пенсії неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом, в якому просить:

визнати неправомірними дії УПФУ в Черкаському районі щодо недоплати пенсії, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року;

зобов'язати УПФУ в Черкаському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року відповідно до вимог статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 70% мінімальної пенсії за віком;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області виплатити недоплачену суму заборгованості по виплаті пенсії за 2014 рік, яка виникне в результаті перерахунку;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області станом на день прийняття рішення встановити пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 70% мінімальної пенсії за віком.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави наведені у позові та просив позовні вимоги задовольнити повністю

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що позивач отримує пенсію, яка нарахована за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обчислена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011р. Отже, розмір пенсії позивачу обчислений відповідно до діючого законодавства.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (1 категорія), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 18.01.2005р., вкладкою НОМЕР_2 до посвідчення та отримує пенсію по ІІ групи інвалідності від захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

05.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі з заявою, в якій просив здійснити перерахунок розмірів виплати державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі віднесеній до категорії 1 відповідно до норм статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 135/08 від 08.01.2015р. управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області повідомило ОСОБА_1, що розмір його пенсії з 01.01.2014р. по теперішній час управлінням визначено відповідно до вимог чинного законодавства і проводиться в повному розмірі.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує те, що згідно ч. 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, ІІ групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Особам, віднесеним до категорії 1 також призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у наступному розмірі: інвалідам ІІІ групи - 50 % мінімальної пенсії за віком, інвалідам ІІ групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що в 2014 році норми і положення, зокрема, ст.ст. 50,51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік та наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Тобто, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Кошти на виплату вказаної доплати враховані в Державному бюджеті України у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

На даний час дію Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» чи окремих його положень не визнано неконституційними.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011р., згідно якої мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС для ІII групи інвалідності становить 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, для II групи інвалідності - 160 відсотків. Розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що виплачується особам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які належать до категорії 1 та є інвалідами ІII групи становить 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 відсотків.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 4 від 16.03.2013р. «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» судам необхідно звернути увагу на те, що у разі наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

Оскільки з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії при вирішенні спору застосуванню підлягає законодавча норма, що не визнана неконституційною та прийнята пізніше, в даному випадку мають застосовуватись норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», а не відповідні норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з викладеного суд вважає, що при визначенні розміру пенсії позивачу починаючи з 01.01.2014р. відповідач повинен керуватись положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011р.

За таких підстав, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ч. 1 ст. 46 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 63, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Постановою КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011р., Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 4 від 16.03.2013р., Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, ст.ст. 2, 6, 17, 158, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 24 лютого 2014 року.

Суддя: В. В. Морозов