Справа № 289/2420/14-а
Суддя: Свінцицький Л. В.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Радомишльський районний суд Житомирської області
Номер провадження2-а/289/23/15
Справа №289/2420/14-а
Рядок статистичного звіту 3
ПОСТАНОВА

іменем України

20.02.2015

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючий суддя - Свінцицький Л. В. ,

секретар с/з -Білошицька І.Ю.

представника позивача:ОСОБА_2

представника відповідача-Виноградової Т.П. .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Радомишльському районі,про визнання протиправною відмови у зарахуванні трудового стажу та зобов»язання зарахувати до трудового стажу періоду роботи та здійснення перерахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.(надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області (надалі відповідач) про відмову у зарахуванні до її трудового стажу період роботи в обласному виробничому об»єднанні «Ворошиловградбудматеріали» з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року,та на Луганському керамічному заводі в період з 14.05.1993 року по 24.03.1995 року. В підтвердження своїх вимог пояснила,що 21.03.1983 року,вона була прийнята на роботу до обласного виробничого об»єднання «Ворошиловградбудматеріали» економістом планового відділу,що стверджується наказом №28-к від 21.03.1983 року зазначеного в її трудовій книжці. 14.05.1993 року,вона була звільнена з даної роботи у зв»язку з переводом на Луганський завод керамічних виробів,що стверджується наказом №30-к від 14.05.1993 року. В цей же день вона була призначена на посаду начальника планово- економічного відділу заводу. 01.10.1994 року,у зв»язку з приватизацією,на підставі рішення Луганської міської ради №27/2793 від 15.09.1994 року,завод буз реорганізований в Луганське ТзОВ «Керамік». 24.03.1995 року вона була звільнена з заводу за власним бажанням. З квітня 1995 року по 27.10.2014року вона працювала в Луганській митній службі,і була звільнена з посади у зв»язку з виходом на пенсію.

У зв»язку з воєнними діями, вона змушена переїхати до м.Радомишль Житомирської області,і 30.10.2014року звернулась до Управління пенсійного фонду в Радомишльському районі (надалі відповідач) з питанням призначення їй пенсії за віком,але відповідач відмовив їй у зарахуванні до її трудового стажу період роботи в обласному виробничому об»єднанні «Ворошиловградбудматеріали» з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року,та на Луганському керамічному заводі в період з 14.05.1993 року по 24.03.1995 року,мотивуючи тим,що період її роботи з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року не може бути прийнятий до уваги на підставі запису в трудовій книжці,окільна вона була прийнята на роботу до обласного виробничого об»єднання «Ворошиловградбудматеріали»,а запис про звільнення завірений печаткою Луганського регіонального госпрозрахункового виробничого об»єднання будівельних матеріалів «Луганськбудматеріали»,і що запис в її трудовій книжці про період роботи з 14.05.1993 року по 24.03.1995 року на Луганському керамічному заводі,який завірено печаткою УРСР (назву підприємства не можливо прочитати),а тому не можливо прийняти до уваги для призначення пенсії. Раніше вона не придавала уваги записам в трудовій книжці. У інших працівників,які робили з нею у цей період в трудових книжках є такі записи,тому вважав,що не внесення відповідних записів до її трудової книжки є виною кадрового працівника.

Представник відповідача позов не визнала, в судовому засіданні пояснила,що ОСОБА_3 відмовлено у зарахуванні до її трудового стажу спірні періоди її роботи на законних підставах,у зв»язку з відсутністю належних записів у її трудовій книжці.

Вислухавши пояснення представника позивача,представника відповідача,дослідивши матеріали справи,та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка 21.03.1983 року, була прийнята на роботу до обласного виробничого об»єднання «Ворошиловградбудматеріали» економістом планового відділу,що стверджується наказом №28-к від 21.03.1983 року зазначеного в її трудовій книжці.14.05.1993 року,вона була звільнена з даної роботи у зв»язку з переводом на Луганський завод керамічних виробів,що стверджується наказом №30-к від 14.05.1993 року. В цей же день вона була призначена на посаду начальника планово-економічного відділу заводу. 24.03.1995 року позивачка була звільнена з роботи за власним бажанням. В подальшому з 03.04.1995 року позивачка працювала на різних посадах Луганської митниці, і 27.10.2014 року була звільнена у зв»язку з виходом на пенсію.(а.с.8-10).

Згідно довідки № від 03.11.2014 року,позивачка взята на облік особи,яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичноїоперації.(а.с.7).

Після прибуття в м.Радомишль,позивачка почала оформлятися на пенсію по досягненні віку,але їй відповідач відмовив у зарахуванні в трудовий стаж період її роботи в обласному виробничому об»єднанні «Ворошиловградбудматеріали» з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року,та на Луганському керамічному заводі в період з 14.05.1993 року по 24.03.1995 року. По даному питанню вона зверталась з заявою про зарахування даного періоду до її трудового стажу в районне Управління,обласне Управління пенсійного фонду України,однак як видно з відповідей районного Управління №7264/05, Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №1337/к-7 від 08.12.2014 року, у задоволенні поданих нею заяв було відмовлено.(а.с.12-15).

Відповідно до Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р., основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою КМ України N9 637 від 12.08.1993р. Відповідно до п.1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно п.18 даної Постанови, за відсутності архівних документів,про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи,організації або відсутності архівних даних з інших причин,ніж ті, що зазначені в п.17 цього порядку,трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків,які б знали заявника по спільній з ним роботи на одному підприємстві, і мали документи про свою роботу за час,стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Законодавець не пов»язує можливість підтвердження трудового стажу показами свідків лише при ліквідації підприємства.

Як видно з трудових книжок ОСОБА_4 та ОСОБА_5,(а.с.24-28,33- 40),вони працювали разом з позивачкою в плановому відділі в період з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року,про що свідчять записи в їх трудових книжках з відповідними записами та номерами наказів. Призначення ОСОБА_4та позивачки на посади в плановому відділі відмічено в одному і тому ж самому наказі за №13-к від 31.01.1991 року.

В період з 14.05.1993 року по 24.03.1995 року разом з позивачкою на Луганському керамічному заводі «Кирамик» працювала ОСОБА_6 її трудовій книжці за №12 від 10.11.1999 зроблений запис про її звільнення,і запис був завірений печаткою заводу «Кирамик».

На підставі записів в трудових книжках, ОСОБА_5та ОСОБА_7 призначені пенсії по віку,і їм проводиться нарахування пенсії.(а.с.29,41).

Як видно з довідки Обласного ПО «Ворошиловградстройматериали»,від 29.06.1986 року, ОСОБА_3 дійсно працює в ПО «Ворошиловградстройматериали»,економістом (а.с.19), а довідка РХПОСМ «Луганскстройматериали» від 15.09.1995 року,зазначає,що ОСОБА_3дійсно з 21.03.1983 року по 24.03.1995року працювала в РХПО «Луганскстройматериали»,і отримувала винагороду за вислугу років.(а.с.20).

Посилання представника відповідача на ту обставину,що дані в трудових книжках ОСОБА_8,ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не підтверджені особисто свідками,суд не бере до уваги,.т.к.як видно з запитів,які були направлені відповідачем в УПФ в м.Луганськ,дані запити не можливо було вручити за місцем призначення у зв»язку з неможливості їх вручення адресату.(а.с.іб).

Таким чином, наведеними відомостями в трудових книжках свідків, виданих довідок, підтверджується факт роботи позивачки в обласному виробничому об»єднанні «Ворошиловградбудматеріали» з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року,та на Луганському керамічному заводі в період з 14.05.1993 року по 24.03.1995 року,і у зв»язку з відсутністю таких записів у трудовій книжці позивачки, суд вважає достатньою підставою для підтвердження вказаного стажу,та зарахування його для призначення пенсії позивачу.

Разом з тим,суд не може задовольнити позовну вимогу позивачки про проведення їй перерахунку призначеної пенсії,тому,що пенсія позивачу ще не призначена,трудовий стаж ще не встановлений і сума пенсії не не призначалась.

На підставі викладеного,та керуючись ст.ст.2,21,71,87,99,102,105,158-163 КАС України, Постановою КМ України № 637 від 12.08.1993 р.,ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про відмову у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_3 період її роботи в обласному виробничому об»єднанні «Ворошиловградбудматеріали» з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року,та на Луганському керамічному заводі в період з 14.05.1993 року по 24.03.1995року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_3 період її роботи в обласному виробничому об»єднанні «Ворошиловградбудматеріали» з 21.03.1983 року по 14.05.1993 року,та на Луганському керамічному заводі в період з 14.05.1993 року по 24.03.1995 року.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Радомишльський районний суд на протязі десяти днів з часу її проголошення .

Суддя Свінцицький Л. В.