Справа № 820/20605/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 березня 2015 р. № 820/20605/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

При секретарі - Алавердян Е.А.

За участі:

Представника позивача - ОСОБА_1

Представник відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Харківській області про скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, громадянин В'єтнаму ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області в якому просить суд скасувати рішення, викладене у формі висновку про скасування Рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області про надання дозволу на імміграцію громадянину В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.07.2011 р.

Позивач вважає рішення, викладене у формі висновку про скасування Рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області про надання дозволу на імміграцію громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 протиправним, протизаконним та таким що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача - ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, але надав до суду заперечення, в яких проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14 грудня 2014р. позивачем до Головного управління ДМС України в Харківській області була подана заява про дійсність Посвідки на постійне проживання в Україні гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1.

На його запит ГУ ДМС України в Харківській області повідомило, що 13.07.2011 р. рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківській області посвідка на постійне проживання в Україні на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 скасовано.

Повідомлення про скасування Посвідки на постійне проживання в Україні на ім'я ОСОБА_2 вручено 18.12.2014 р. листом за № 04/24407 з додатком, а саме: висновком про скасування рішення про надання дозволу на імміграцію гр. СВР ОСОБА_2 від 13.07.2011р.

Згідно зазначеного висновку дозвіл на імміграцію ОСОБА_2 був отриманий на підставі пункту 6 частини 2 статті 4 ЗУ «Про імміграцію» від 07.06.2001 (оскільки має дружину іммігранта), був документований Посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 терміном дії - безстроково. Таке рішення було прийнято ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області 14 травня 2008 року на підставі укладеного шлюбу з громадянкою В'єтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка раніше отримала дозвіл на імміграцію у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що Позивач одружився в 2007 році перебуваючи в України на законних підставах на навчанні. ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася дитина, ОСОБА_4, яка відповідно до Довідки № 6124 про реєстрацію особи громадянином України, набула громадянства України з 19.06.2012 року.

Висновком про скасування рішення ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області про надання дозволу на імміграцію громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 від 13.07.2011 року було скасовано рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області від 14.05.2008 про надання дозволу на імміграцію громадянину В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Даний висновок обґрунтований тим, що 11.12.2008 року Рішенням ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області громадянці В'єтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружині позивача, яка раніше отримала дозвіл на імміграцію у встановленому законом порядку, було скасовано дозвіл на імміграцію на підставі п. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію». Про таке Рішення ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області сповістило ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області 07.07.2011 року листом № 17/-вх. 3031.

На підставі зазначеного, УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області 13.07.2011 року прийнято рішення скасувати дозвіл на імміграцію в Україну ОСОБА_2, керуючись п. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваного рішення щодо скасування громадянину В'єтнаму ОСОБА_2, дозволу на імміграцію та вилучення посвідки на постійне проживання на території України для анулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також встановлено,що 27.07.2012 р. УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області своїм рішенням поновило дозвіл на імміграцію громадянці В'єтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - дружині позивача та документувало її Посвідкою на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_2.

Матеріалами справи підтверджено, що на утриманні Позивача знаходиться малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка згідно довідки № 6124 від 19.06.2012 р. набула громадянства України на підставі ч. 3 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Суд зазначає, що положеннями статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", встановлено, що іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території. Порядок видачі дозволу на імміграцію, а також посвідки на постійне проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з імміграцією іноземців та осіб без громадянства, визначається Законом України про імміграцію.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про імміграцію", в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних відносин, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою КМ України № 1983 від 26.12.2002р., дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу за місцем прийняття рішення про надання такого дозволу. ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення не містить посилань на конкретні обставини як на підставу застосування п. 6 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" для скасування дозволу на імміграцію позивачу.

З моменту документування позивача посвідкою на постійне проживання не виникало нових обставин, які б тягли за собою обґрунтування скасування дозволу на імміграцію, відповідачами таких обставин при розгляді справи не зазначено.

Доказів отримання відповідного подання з боку правоохоронних органів щодо розгляду питання про скасування позивачу дозволу на імміграцію до суду не надано.

Крім того, в порушення зазначених норм, питання про скасування дозволу на імміграцію розглядалось без запрошення позивача для надання пояснень, при винесенні оскаржуваного рішення не вивчались обставини, зокрема, наявність у позивача власної підприємницької діяльності, стабільного прибутку та тривалість терміну перебування в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача документально та нормативно обґрунтовані, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 12, 69- 71, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов громадянина ОСОБА_2 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Харківській області про скасування висновку - задовольнити.

Скасувати рішення, викладене у формі висновку про скасування Рішення ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області про надання дозволу на імміграцію громадянину В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.07.2011 р.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Постанова у повному обсязі виготовлена 04 березня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко