Справа № 803/2000/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Київ К/800/32930/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді: Васильченко Н.В.,

судді: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання: Кошелеві С.В.,

за участі представників: позивача ОСОБА_1; відповідача Корчинської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі №803/2000/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ягодинської митниці Міндоходів України, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про скасування рішення, картки відмови та стягнення надмірно сплачених платежів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Ягодинської митниці Міндоходів України, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, в якому просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000031/1 від 18.05.2013 року, скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00047 від 18.05.2013 року та стягнути надмірно сплачені платежі в розмірі 25088,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем через декларанта для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, була подана партія товару загальною вартістю 42148,34 дол. США, придбаного позивачем згідно контракту №1 від 05.01.2010 року, укладеного з фірмою "BIURO HANDLOWE "HAND FOOD" (Польща) та інвойсу №41 ЕХ/2013 від 17.05.2013 року. При цьому надані усі необхідні документи для митного оформлення товару за ціною контракту відповідно до наданих документів, зазначених у графі 44 ВМД та в порядку, передбаченому ст.58 Митного кодексу України.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 року позов задоволений. Визнане протиправним та скасоване рішення Ягодинської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000031/1 від 18.05.2013 року. Визнана протиправною та скасована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00047 від 18.05.2013 року. Стягнута з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сума надмірно сплачених митних платежів в розмірі 25088,03 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року змінене рішення суду першої інстанції, шляхом його скасування в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 надмірно сплачених митних платежів в розмірі 25088 грн. 03 коп. з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. В решті постанова Волинського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 року залишена без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Ягодинська митниця Міндоходів України звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 18.05.2013 року позивачем для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, була подана партія товару - м'ясо свійських свиней обвалене (без кісток) охолоджене, не консервоване, без вмісту харчових добавок та приправ, без теплової кулінарної обробки: шинка вагою 6999 кг, м'ясообрізь з різних частин свинячої туші з вмістом жирової тканини 20%, тримінг 80/20 - 9007,10 кг загальною вагою нетто 16007 кг, за ціною 2,65 дол. США за 1 кг (шинка) на суму 18549,74 дол. США та за ціною 2,62 дол. США за 1 кг (тримінг) на суму 23598,60 дол. США загальною вартістю 42148,34 дол. США, придбаного позивачем згідно контракту №1 від 05.01.2010 року.

Для митного оформлення товару позивачем були подані наступні документи: контракт №1 від 05.01.2010 року із додатками №7 від 02.01.2013 року, №186 від 17.05.2013 року та №3 від 11.07.2011 року, рахунок-фактуру (інвойс) №41ЕХ/2013 від 17.05.2013 року, попередня вантажно-митна декларація (ВМД) №205070000/2013/112 від 17.05.2013 року, декларація митної вартості ДМВ-1 №205070000/2013/027462 від 18.05.2013 року, міжнародна товаротранспортна накладна CMR №124624 від 17.05.2013 року, сертифікат про походження товару №PL/MF/AF 0127686 від 17.05.2013 року, ветеринарне свідоцтво ВРД-00 №370011 від 18.05.2013 року, сертифікат якості №317/2013 від 17.05.2013 року, калькуляцію транспортних витрат від 18.05.2013 року, прайс-лист продавця товару від 13.05.2013 року, розрахунок ціни (калькуляцію) від 18.05.2013 року, вантажно-митна декларація №205070000/2013/027462 від 18.05.2013 року та інші документи перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 вантажно-митної декларації №205070000/2013/027462 від 18.05.2013 року позивачем вказана митна вартість товару у розмірі 340328,67 грн., що складає 42148, 34 дол. США, 2,65 дол. США за 1 кг "шинки" та 2,62 дол. США за 1 кг "тримінгу", визначену за ціною контракту відповідно до наданих документів та в порядку, передбаченому ст.58 Митного кодексу України.

Ягодинською митницею було відмовлено у митному оформленні товару та виставлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №205070000/2013/00047 та винесене рішення про коригування митної вартості товару №205000006/2013/000031/1 від 18.05.2013 року, яким визначена митна вартість партії товару у кількості 16007 кг на загальну суму 51702,61 дол. США, що становить 413258,96 грн., за ціною 3,23 дол. США за 1 кг.

Ягодинською митницею визначена митна вартість за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі цінової інформації ВМД №205120000/2013/7327 від 19.04.2013 року, № 205120000/2013/8267 від 30.04.2013 року, наявної в митного органу.

Різниця, що склалась між митною вартістю визначеною відповідачем та митною вартістю визначеною декларантом за першим методом склала 9124,27 дол. США.

З метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, позивачем через представника була подана для митного оформлення товару нова ВМД №205070000/2013/027522 від 18.05.2013 року, вказавши у графах 12, 45 ВМД митну вартість, наведену у Інвойсі №41ЕХ/2013 від 17.05.2013 року. Митне оформлення у цьому випадку проводилось за резервним методом. Товар випускався у вільний обіг із застосуванням гарантійних зобов'язань шляхом надання гарантій в розмірі 25088,03 грн., а товар випущений у вільний обіг.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 22.07.2013 року на адресу Ягодинської митниці була направлена заява №127 з додатковими документами, визначеними митним органом в рішенні про коригування митної вартості товару №05000006/2013/000031/1 від 18.05.2013 року.

Ягодинська митниця листом від 30.07.2013 року за результатами розгляду документів, що надійшли від позивача, вказала на неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом, оскільки: калькуляція розрахунку ціни товару від 18.05.2013 року фірми "BIURO HANDLOWE "HAND FOOD" не пояснює в повній мірі формування ціни товару, адже не вказані адміністративні витрати, витрати на електроенергію та на заробітну плату, тому піддається сумніву правильність розрахунку калькуляції ціни закупівлі та декларантом не надано фактуру виробника. До митного оформлення товару була подана декларація країни відправлення, вартість в якій відрізняється від вартості товару зазначеного в інвойсі, відповідно до офіційного курсу валют Національного банку Польщі станом на 17.05.2013 року. У листі ДП "Укрпромзовнішекспертиза" вказано, що вартість товару "шинка свинна охолоджена" та "м'ясна обрізь з різних частин свинячої туші з вмістом жирової тканини 20%, тримінг 80/20" становить 2,65 дол.США та 2,62 дол.США, в той час, як під час аналізу даних спеціалізованих інформаційних джерел, зазначених в листі, встановлено ціну 2,73 - 3,08 дол.США за 1 кг, що не відповідає інформації вказаній у листі, а тому даний лист носить лише консультативний характер та не може бути використаним для підтвердження вартості товару.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Ягодинською митницею не доведена обґрунтованість сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведені обґрунтовані підстави щодо неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції вірно вирішений спір, однак помилково задоволені позовні вимоги в частині стягнення надмірно сплачених митних платежів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення Ягодинської митниці про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000031/1 від 18.05.2013 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00047 від 18.05.2013 року.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України(Далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості. Декларація митної вартості подається, зокрема, у разі якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни.

Відповідно ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Кодексу.

Судами встановлено, що декларуючи договірну вартість товару за основним методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, встановленим ст. 57 МК України, позивач керувався умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 05.01.2010 року та інвойсу №41ЕХ/2013 від 17.05.2013 року. Позивачем були надані митному органу всі документи, передбачені статтею 53 МК України, що дають можливість визначити митну вартість за першим методом визначення митної вартості.

Відповідно ст. 53 МК України, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Судами встановлено, що позивачем 22.07.2013 року на адресу Ягодинської митниці направлена заява №127 з додатковими документами, визначеними митним органом у графі 33 рішення про коригування митної вартості товару №05000006/2013/000031/1 від 18.05.2013 року, а саме: завірена копія з перекладом листа фірми "HAND FOOD" від 24.06.2013 року, завірена копія висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-03/68131 від 09.07.2012 року, завірена копія висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" №2598 від 18.06.2013 року, завірена копія ВМД №205070000/2013/022204від20.04.2013року,завірена копія ВМД №205070000/2013/022997 від 24.04.2013 року, завірена копія ВМД №205070000/2013/025278 від 08.05.2013 року, також надані пояснення щодо інших вимог митного органу та надані додаткові пояснення, що стосуються заявленої митної вартості товару.

За наведених обставин, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що рішення про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000031/1 від 18.05.2013 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00047 від 18.05.2013 року є необґрунтованими, оскільки Ягодинською митницею не доведена обґрунтованість сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведені обґрунтовані підстави щодо неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій в частині скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, при цьому колегія суддів зазначає, що справа переглядається в межах касаційної скарги.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року, змінену постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі №803/2000/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді:

/підписи/

З оригіналом згідно

суддя Н.В.Васильченко

/підпис/

З оригіналом згідно

суддя