Справа № 2а-746/11/1522
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 р. Справа № 2а-746/11/1522

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Суворова О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 березня 2014 року за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання провести перерахунок пенсії,- В С Т А Н О В И В:

19.11.2013 року до суду надійшла заява спадкоємиці та дружини померлого позивача - ОСОБА_2 ОСОБА_1 , в якій остання, посилаючись на вимоги ст.ст.52,264 КАС України, вважаючи себе правонаступником позивача, просила суд замінити сторону виконавчого провадження, т.б. замість її померлого чоловіка ОСОБА_2 залучити її до участі у виконавчому провадженні ВП №40931704 в якості правонаступника стягувача.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04.03.2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа по справі №2а-1522/746/11 ОСОБА_2 на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 ).

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції, представник ГУ ПФУ в Одеській області 10.03.2014 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального і матеріального права та просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04.03.2014 року, прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні вимог заяви відмовити.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи спірне питання по суті, суд 1-ї інстанції виходив з того, що дружина померлого позивача, яка одночасно є і його спадкоємицею, може бути залучена до участі у виконавчому провадженні в якості правонаступника стягувача, оскільки вона звернулася до суду з даним питанням до закінчення цього виконавчого провадження.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції, з огляду на наступне.

Так, судом 2-ї інстанції встановлено наступні обставини справи.

02.12.2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом ГУ ПФУ в Одеській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів та зобов`язати пенсійний фонд провести перерахунок його пенсії на підставі Постанови КМУ №1294 від 07.11.2007р. та наказу МОУ №377 від 28.07.2008р.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області та зобов`язано відповідача провести позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі Постанови КМУ №1294 від 07.11.2007р. та наказу МОУ №377 від 28.07.2008р. з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення з 03.06.2010 року по 18.05.2011 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2012р. апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а вказану вище постанову суду 1-ї інстанції залишено без змін.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2012 року, тобто ще до розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 17.07.2012р. (а.с.88).

Таким чином, в зв`язку зі смертю позивача 16.07.2012р., суд 2-ї інстанції фактично не міг переглядати 23.11.2012р. постанову суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку до встановлення правонаступника позивача або за його відсутності повинен був закрити провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.157 КАС України.

В подальшому, як встановлено по справі, у зв`язку з набранням постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2011 року законної сили, представник позивача Черненка Д.С. (за довіреністю від 29.10.2010р.) ОСОБА_3 04.11.2013р. звернувся до суду із заявою, в якій, не повідомивши суд про смерть позивача, просив видати йому виконавчий лист, який було видано йому 15.11.2013р. (а.с.84), та на підставі якого в листопаді 2013 року було відкрито виконавче провадження.

Таким чином, враховуючи факт смерті позивача 16.07.2012р., представник останнього за довіреністю від 29.10.2010р. ОСОБА_3 не мав права на подачу 04.11.2013р. вказаної вище заяви та отримання 15.11.2013р. виконавчого листа, оскільки його представництво за цією довіреністю, згідно із п.6 ч.1 ст.248 ЦК України, фактично припинилося з моменту смерті довірителя (т.б. з 16.07.2012р.). Суд же 1-ї інстанції, за таких обставин, відповідно, теж в свою чергу, не мав права на видачу виконавчого листа такому представнику позивача.

Далі, як видно з матеріалів справи, 19.11.2013 року дружина померлого позивача - ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій, посилаючись на вимоги ст.ст.52,264 КАС України, просила суд замінити сторону виконавчого провадження, т.б. замість її померлого чоловіка ОСОБА_2 залучити її до участі у виконавчому провадженні ВП №40931704 в якості правонаступника стягувача.

Однак, в період розгляду судом вказаної заяви, ст.державний виконавець відділу ПВР УДВС ГУ юстиції в Одеській області своєю постановою від 13.12.2013р. закінчив вказане вище виконавче провадження ВП №40931704 в зв`язку з отриманням 06.12.2013р. від ГУ ПФУ листа, в якому повідомлялося про смерть стягувача ще 16.07.2012р.

При цьому, слід звернути увагу на те, що вказана постанова державного виконавця від 13.12.2013р. до цього часу ні ким із сторін (в т.ч. і заявницею) у будь-якому порядку оскаржена не була.

Проте, не зважаючи на вищезазначені обставини, Приморський районний суд м.Одеси своєю ухвалою від 04.03.2014р. задовольнив вказану заяву ОСОБА_1 та замінив сторону у вже закінченому виконавчому провадженні, т.б. замість померлого позивача (стягувача) ОСОБА_2 залучив її до участі у цьому виконавчому провадженні ВП №40931704 в якості правонаступника стягувача.

Як вже зазначалося вище, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким рішенням суду 1-ї інстанції і вважає його необґрунтованим та не заснованим на законі.

Так, ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.264 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

До того ж, згідно зі ст.55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої сторони у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником.

Як слідує зі змісту положень ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом та вже зазначалося вище, позивач ОСОБА_2 фактично є (був) не належним стягувачем по цьому виконавчому провадженню, оскільки він помер ще до набрання законної сили постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2011 року, за життя не отримував виконавчого листа та відповідно, не був стороною даного виконавчого провадження, яке, в свою чергу, на момент прийняття судом 1-ї інстанції оскаржуваної ухвали вже було закінчено.

Крім того, як встановлено судовою колегією, заявниця ОСОБА_1 дійсно є дружиною позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 , однак, в матеріалах справи не міститься жодних документів, які підтверджують факт прийняття заявницею ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті позивача ОСОБА_2 .

Таким чином, за вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що вимоги заявниці щодо заміни сторони виконавчого провадження по даній справі не підлягають задоволенню, оскільки остання, в даному випадку, з урахуванням доказів, що містяться на цей час в матеріалах справи, не є належним правонаступником померлого позивача (як сторони виконавчого провадження), який, в свою чергу, як вказувалося вище, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 «стягувачем» по цьому виконавчому провадженню фактично так і не став.

Отже, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні необґрунтованим та таким, що не суперечить наведеним вище нормам КАС України.

При цьому, судова колегія звертає увагу і на те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Одночасно, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити та роз`яснити заявниці, що дана відмова у задоволенні її заяви не перешкоджає їй скористатися своїм правом, передбаченим ст.1227 ЦК України та ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернутися до загального суду з відповідним цивільним позовом.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спірного питання, до того ж, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого законодавства.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду 1-ї інстанції має право скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні спірного питання порушив норми матеріально і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим, судове рішення, відповідно до ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні вимог заявниці.

Керуючись ст.ст.195,197,199,202,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 березня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко