Справа № 426/202/15-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пчолкін С.А.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року справа №426/202/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в адміністративній справі № 426/202/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області щодо нарахування та виплати йому пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи від захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та зобов'язати відповідача донарахувати та виплачувати пенсію з 01.01.2014 року, згідно ст.ст.49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, інваліду 2 групи від захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС складає у розмірі - 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Також, згідно ч.1 ст. 267 КАС України просив суд встановити строк звіту про виконання судового рішення.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області щодо нарахування та виплати пенсії позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи від захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; зобов'язано УПФ України у Сватівському районі Луганської області донарахувати та виплатити пенсію позивачу з 01.01.2014 року до 31.07.2014 року згідно ст.ст.49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; в іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає свої дії правомірними. Крім того, апелянт наполягає на тому, що позивачем пропущено установлений статтею 99 КАС України строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ч.8 ст. 183-2 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та є інвалідом 2-ї групи з 02.04.1998 року, належить до першої категорії як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

17.11.2014 року він звертався із заявою до УПФУ в Сватівському районі в Луганській області про перерахунок його пенсії як інваліду ІІ групи та особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до рішень судів, але отримав відмову від 27.11.2014 року з посиланням на відсутність законних підстав для перерахунку.

Ця відмова УПФУ є предметом цього позову.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Так, Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює порядок визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 вказаного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 ст. 50 вказаного Закону визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по II групі інвалідності, - 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджений Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років. Пунктом 13 Порядку встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії виплачується в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на даний час існують два чинних нормативно-правових акта, якими по різному визначено розмір пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Якщо у 2011 році Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" №3491-УІ від 14.06.2011 року було встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік; а також ч.З Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на рік" було встановлено, що у 2012 році норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік; а також ч.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" було встановлено, що у 2013 році норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік; то зазначені положення Законів були об'єктивною підставою для обґрунтованого застосування у вказаних роках при обчисленні пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статей 50, 54 вказаного Закону, якими визначено розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю.

Але 31 липня 2014 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 1622-УІІ до п. б7 прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2014рік" внесені зміни, якими встановлено, що у 2014році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначений Закон набрав чинності 03 серпня 2014року.

Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ( п.9 Прикінцевих положень) встановлено, що у 2015 році норми і положення статей 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Також з 01.01.2015 року відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Норма про обчислення пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком для інвалідів 2 групи у законі відсутня.

Таким чином, з 03 серпня 2014 року положення зазначеного Закону за 2014 рік є підставою для обґрунтованого застосування відповідачем при обчисленні пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України визначено, що, у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві з 01.01.2014 року застосуванню підлягають норми ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 03 серпня 2014року при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають норми постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, і постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки судом першої інстанції ретельно вивчено питання поважності причин пропуску цього строку і прийнято рішення про його поновлення.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в адміністративній справі №426/202/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в адміністративній справі №426/202/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду постанови, ухваленої у скороченому провадженні, набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В.Губська

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко