Справа № 806/5413/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Житомир справа № 806/5413/14

час прийняття: 15 год. 15 хв. категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представника позивача Наумової А.М.,

за участі представника відповідача Мезенцева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання податкових декларацій такими, що подані у момент фактичного їх отримання,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 25 листопада 2014 р. № 40866/10/18-03 про невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року податковою звітністю;

- визнати податкові декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, тобто 20 листопада 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 листопада 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" отримано рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 25.11.2014 року №40866/10/18-03, яким податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року не визнано податковою звітністю, оскільки декларації складена з порушенням вимог п. 46.1 ст. 46 та п. 48.1 ст. 48, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки за дані податкові періоди не додано копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді. Зазначає, що такі доводи контролюючого органу не відповідають дійсності і відмова відповідача з цієї підстави є неправомірною, оскільки вказану податкову декларацію з додатками було оформлено відповідно до вимог законодавства та подано до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області особисто 20.11.2014 року в паперовому та електронному вигляді. А тому вважає, що такі дії та рішення відповідача є протиправними. Крім того, зазначає, що у випадку неправомірної відмови контролюючим органом у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання таким органом, тобто цим днем необхідно вважати 20.11.2014. Також Методичними рекомендаціями щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України № 516 від 14.06.2012 року встановлено, що за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється та вважається прийнятою, обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, з огляду на що необхідно зобов'язати контролюючий орган відобразити показники податкової декларації за вересень, жовтень 2014 року в електронній базі, в тому числі в картці особового рахунку позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" є платником податків та перебуває на обліку в Житомирській ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області. У серпні 2012 року між товариством та ДПІ у м.Житомирі, правонаступником якої є Житомирська ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області, укладено договір про визнання електронних документів, який надавав платнику можливість подавати податкові документи (податкову звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інші звітні податкові документи) в електронному вигляді.

Проте 16 вересня 2014 року позивач не зміг зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, а отримав з порталу прийому звітності "МДЗ України" повідомлення, що йому заборонено подання звітності по електронній пошті. Як на можливу причину такої заборони вказувалось на відсутність відповідного договору і для з'ясування дійсних причин було рекомендовано звернутись до ДПІ за місцем реєстрації.

Діючи відповідно до вимог чинного законодавства та отриманих роз'яснень, позивач того ж дня письмово звернувся до відповідача із відповідним запитом (а.с.165), відповіді на який не отримав.

Відповідь на своє звернення від 16.09.2014 року позивач отримав лише 15 жовтня 2014 року, в якому контролюючий орган повідомив, що причиною відмови від реєстрації електронних документів ТОВ "ТЕТРАГРУП" є розбіжність адресних даних, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з даними, визначеними в довідці про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків з ОУ Житомирської ОДПІ (а.с.170). Можливість подання звітності в електронному вигляді не була відновлена.

У зв'язку з цим, 20 листопада 2014 р. позивачем в паперовому та електронному (за допомогою магнітного носія -"флешки") вигляді подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року, про що свідчить штамп Житомирської ОДПІ "Отримано" на титульних аркушах декларацій.

25 листопада 2014 року Житомирська ОДПІ рішенням №40866/10/18-03 подані ТОВ "ТЕТРАГРУП" податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року не визнано податковою звітністю (а.с.8). Формулюючи мотивацію відмови у прийнятті податкової звітності, контролюючий орган зазначив, що за дані податкові періоди не додано копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді.

Позивач не погодився з такою позицією контролюючого органу та прийнятим рішенням щодо невизнання як податкової звітності податкові декларації з ПДВ за вересень, жовтень 2014 року, а тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно пункту 46.5 статті 46 ПК України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами). Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених пунктом 179.9 статті 179 цього Кодексу. Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена пунктом 49.2 статті 49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України. Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Відповідно до пунктів 48.1-48.3 статті 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Приписами пункту 49.3 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.8 статті 49 ПК України зазначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що підставою для відмови контролюючого органу визнати податкову декларацію як податкову звітність є такі дефекти її заповнення, що впливають на адміністрування податку органом доходів та зборів.

Пунктом 49.9 статті 49 ПК України визначено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно пункту 49.10 статті 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У ході судового розгляду справи встановлено, що податкові декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" за вересень, жовтень 2014 року мають усі обов'язкові реквізити, встановлені п. 48.3 ст. 48 ПК України.

Згідно п.4 розділу 2 Інструкції від 10.04.2008 року N 233, податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Як вбачається з копій податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 року, які було особисто подано позивачем до контролюючого органу 20.11.2014 року у її додатках є реєстр виданих та отриманих податкових накладних.

Слід зазначити, що як видно із досліджених судом листів, наявних у матеріалах справи підприємство з 16 вересня 2014 року було позбавлене можливості подавати до Житомирської ОДПІ електронні документи засобами телекомунікаційного зв'язку.

Суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу, що причиною відмови у реєстрації електронних документів товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" є розбіжність адресних даних, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з даними, визначеними в довідці про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків з ОУ Житомирської ОДПІ, зважаючи на наступне.

Позивач місця реєстрації не змінював, що підтверджується наданим його представником Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок про зміну позивачем місця реєстрації був зроблений лише на підставі довідки податкової міліції про невстановлення місцезнаходження платника податків. В ході розгляду справи цей факт не підтвердився.

Отже, зазначене позбавило позивача можливості скористатись своїм правом на подання податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі.

Крім того, представник позивача в ході судового розгляду справи наголосив, що 20 листопада 2014 р. позивачем в електронному вигляді за допомогою магнітного носія -"флешки" подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року, про що свідчить те, що посадовою особою було прийнято декларації у паперовому вигляді та на титульному аркуші декларацій проставлено штамп Житомирської ОДПІ "Отримано".

Суд також звертає увагу, що договір про визнання електронних документів на момент подання декларацій був чинним, що підтверджується листом самого відповідача від 15.10.2014 року №35112/10/06-25-15-01 у яких відсутнє жодне посилання на те, що вказаний договір є нечинним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення про невизнання податковою звітністю податкових декларацій Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року, відтак відповідач при прийнятті спірного рішення діяв у спосіб, що не передбачений положеннями ПК України, що є правовою підставою для його скасування, і позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про визнання податкових декларацій ТОВ "ТЕТРАГРУП" з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року з додатками такими, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською ОДПІ, тобто 20 листопада 2014 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Оскільки судом встановлено факт неправомірної відмови контролюючим у прийнятті декларацій за вересень, жовтень 2014 року, а її фактичне прийняття відбулось 20 листопада 2014 р. що вбачається з титульного аркуша декларації із позначкою "Отримано Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області 20.11.2014", тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання декларацій з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською ОДПІ, тобто 20 листопада 2014 р. та задовольняє її.

На підставі вищевикладеного адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 25 листопада 2014 р. № 40866/10/18-03 про невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року податковою звітністю.

Визнати податкові декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, тобто 20 листопада 2014 року.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРУП" 73,08 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 23 січня 2015 р.