Справа № 810/283/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м.Київ 810/283/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства"

до Державної податкової інспекції в м. Славутичі Головного управління ДФС Київської області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень № від 03.10.2014, № від 03.10.2014, № від 06.10.2014, № від 06.10.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у вигляді штрафу та пені на загальну суму 305683,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нарахування вказаних сум фінансових санкцій є неправомірним, оскільки відповідно до статті 5 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" від 20.02.2003 № 554-IV житлово-комунальним підприємствам не нараховується пеня на суму реструктуризованої заборгованості. В той же час, позивачем укладено 1310 договорів про реструктуризацію заборгованості на загальну суму 3278273,14 грн.

У судовому засіданні 24.02.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились. Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

В обґрунтування своїх заперечень вказав, що нарахування штрафу та пені позивачу здійснено відповідно до норм чинного законодавства.

Крім цього, зауважив, що відповідно до частинні 1 статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не визначено випадків поширення статті 5 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», на яку посилається позивач, на відносини щодо сплати, збору та обліку єдиного внеску.

Отже, виходячи з передбачених статтею 3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» принципів обов'язковості сплати, захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб, відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків стаття 5 Закону Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» суперечить цим положенням, а тому не може бути застосована до позивача.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України і не можуть бути підставами для скасування рішень.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з цим, суд протокольною ухвалою від 24.02.2015 вирішив подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження в межах строку розгляду адміністративних справ.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в жовтні 2014 року посадовою особою ДПІ у м. Славутичі ГУ Міндоходів у Київській області на підставі п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61 Податкового кодексу України проведено камеральні перевірки щодо своєчасності сплати єдиного соціального внеску КП "УЖКГ", за результатами яких складено Акти від 02.10.2014 №697/1700/31476318, від 02.10.2014 №699/1700/31476318, від 03.10.2014 №700/1700/31476318, від 03.10.2014 № 701/1700/31476318.

В ході проведення перевірки податковим органом було встановлено факт несвоєчасної сплати КП "УЖКГ" єдиного соціального внеску за періоди з 21.03.2014 по 18.05.2014, з 21.05.2014 по 20.06.2014, з 21.06.2014 по 13.08.2014, з 22.07.2014 по 01.10.2014, чим порушено п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

На підставі висновків Актів перевірки ДПІ у м. Славутичі ГУ Міндоходів у Київській області прийняті рішення № від 03.10.2014, № від 03.10.2014, № від 06.10.2014, № від 06.10.2014 відповідно до яких підприємству за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовано фінансові санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 231187,52 (10 % від суми несвоєчасно сплачених внесків), та нараховано пеню в розмірі 74495,54 грн. (0,1 % на суми недоїмки) за періоди з з 21.03.2014 по 18.05.2014, з 21.05.2014 по 20.06.2014, з 21.06.2014 по 13.08.2014, з 22.07.2014 по 01.10.2014.

Вказані в оскаржуваних рішеннях суми штрафних санкцій та нарахованої пені підтверджуються розрахунками штрафних санкцій, які наведені в Актах камеральної перевірки.

Згідно з довідки підприємства від 23.01.2015 №01.07-18/113 на виконання вимог Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" підприємством укладено 1310 договорів на загальну суму 3278273,14 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 09.01.2008 серії А01 №462355.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який набрав чинності 01.01.2011, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами.

Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" є платником єдиного внеску Пенсійного фонду, що сторонами не заперечується.

Згідно з пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до приписів частин восьмої та дванадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

В силу приписів статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, визнається недоїмкою по сплаті єдиного внеску.

Судом встановлено та підтверджено представником позивача у судовому засіданні, що факт несплати (неперерахування) або несвоєчасної оплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, у зв'язку з чим застосовані штрафні санкції та нарахована пеня згідно з оскаржуваним рішенням, підприємством не заперечується.

Згідно з приписами частини першої статті 13 вказаного Закону, органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску та застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Органи доходів і зборів в силу закону здійснюють функції з контролю за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску, а також стягнення заборгованості за єдиним внеском.

Так, порядок стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, передбачений статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Частиною 10 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції - за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Оскаржувані рішення прийнято відповідачем на підставі викладених положень норм чинного законодавства.

Відповідно до абзаців першого та другого статті 1 Закону України від 20.02.2003 №554-IV "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги.

Згідно з абзацом другим статті 5 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам, енергогенеруючим компаніям та підприємствам Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на їх недоїмку з платежів до бюджетів усіх рівнів.

Таким чином, зазначеною нормою Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" встановлені умови щодо ненарахування пені, а саме: пеня не нараховується на суму реструктуризованої заборгованості та стосується недоїмки з платежів саме до бюджетів усіх рівнів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Отже, єдині внески сплачується на небюджеті рахунки органу доходів і зборів.

Пунктами 3-1, 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що орган доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи. Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Так, відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що положення абзацу другого статті 5 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" не підлягають застосуванню щодо відносин по сплаті єдиного внеску, штрафу та пені до органу доходів і зборів. Отже, фінансові санкції у вигляді штрафу та нарахованої пені до позивача застосовано правомірно.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги ту обставину, що правомірність визначення суми фінансових санкцій та пені відповідачем суду доведена, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та скасування рішень № від 03.10.2014, № від 03.10.2014, № від 06.10.2014, № від 06.10.2014.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки відповідач не поніс вказаних витрат, судові витрати стягненню на користь відповідача не підлягають.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Ухвалою суду від 29.01.2015 відстрочено сплату судового збору позивачем до ухвалення судового рішення у даній справі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати (частина друга статті 4 Закону України "Про судовий збір").

З матеріалів справи вбачається, що розмір майнових вимог, заявлених позивачем, становить 305683,06 грн., у зв'язку з чим розмір судового збору за подання даного адміністративного позову, виходячи з приписів статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, має становити 4872,00 грн. та підлягає стягненню з позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" () до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4872 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.