Справа № 826/5534/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2015 р. м. Київ К/800/54566/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Кравцова О.В., Чалого С.Я.

за участю:

секретаря Зубенка Д.В.

представника позивача Панчука Ю.А.

представника відповідача Дмитренка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної пробірної служби України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року

у справі № 826/5534/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гера Люкс»

до Державної пробірної служби України

про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гера Люкс» (далі -ТОВ «Гера Люкс») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної пробірної служби України про скасування постанови від 24.03.2014 № 18 про накладення штрафу .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2014 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про задоволення позову.

Скасовано постанову Державної пробірної служби України від 24.03.2014 № 18 про накладення штрафу на ТОВ «Гера Люкс» за торгівлю на території України ювелірними та побутовими виробами з дорогоцінних металів, які не мають відбитка державного пробірного клейма або мають відбиток підробленого державного пробірного клейма.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, Державна пробірна служба України оскаржила його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції з мотивів порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно керувався положеннями пункту 7.8 Інструкції про здійснення державного експертно-пробірного контролю за якістю ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 N 244 (далі - Інструкція № 244).

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Гера Люкс» просило залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, на підставі наказу Державної пробірної служби України від 06.11.2013 № 515-о та посвідчення на проведення перевірки від 06.11.2013 № 415/13 проведено перевірку TOB «Гера Люкс» з питань дотримання вимог чинного законодавства при отриманні, використанні, обліку та зберіганні дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, виробів з них та матеріалів, що містять дорогоцінні метали, в період з 23.04.2012 по 10.12.2013.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки № 415/13, в якому посадові особи відповідача зафіксували виявлені порушення вимог пункту 2 статті 13 та пункту 5 статті 14 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», а саме здійснення реалізації ввезених з-за кордону ручок без відбитків державних пробірних клейм України.

24.03.2014 Державною пробірною службою України прийнято постанову № 18, на підставі якої за торгівлю на території України ювелірними виробами, які не мають відбитка державного пробірного клейма, TOB «Гера Люкс» зобов'язано сплатити в установленому порядку штраф у розмірі 625 555,38 грн., що становить 100 відсотків вартості ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, які не мають відбитка державного пробірного клейма, до Державного бюджету України за відповідним кодом бюджетної класифікації.

Також судами попередніх інстанцій установлено, що 01.04.2013 між позивачем (Покупець) та Montblanc-Simplo GmbH (Продавець) було укладено договір поставки, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив на умовах СІР Київ будь-яку продукцію відповідно до рахунків-фактур на кожну поставку згідно з цим договором поставки.

На виконання умов договору від 01.04.2013 позивачем було придбано ручки, пера яких були виготовлені з дорогоцінних металів, а деякі корпуси мають вставки із дорогоцінного каміння.

В якості доказів придбання та транспортування в Україну зазначених виробів від Montblanc-Simplo GmbH, позивачем надано вантажно-митні декларації, з яких вбачається факт придбання ручок пір'яних з золотим пером.

Відповідно до даних вантажних митних декларацій та інвойсів постачальника (компанії Montblanc-Simplo GmbH) вага золота, з якого виготовлені пера ручок, є меншою 1,0 г.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана постанова відповідача є правомірною.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пір'яні ручки, які реалізовувались позивачем, містять лише одну частину виготовлену з дорогоцінного металу - золоте перо, тобто у цьому виробі відсутня «основна частина виробу» у розумінні положень Інструкції № 244, що, в свою чергу, унеможливлює нанесення на перо клейма літери «Б».

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідно до положень пункту 7.8 Інструкції № 244 клеймування пер ручок, які реалізовував позивач у цьому випадку, не передбачено чинним законодавством України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 1 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» клеймування - пробірно-технологічна операція нанесення відбитку державного пробірного клейма на ювелірні та побутові вироби з дорогоцінних металів.

Згідно з пунктом 2 статті 13 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» ввезення в Україну ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів суб'єктами господарювання провадиться за умови їх наступного обов'язкового клеймування в органах, які здійснюють державний пробірний контроль.

Пунктом 5 статті 14 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» передбачено, що торгівля ювелірними та побутовими виробами з дорогоцінних металів здійснюється суб'єктами господарювання на території України тільки за наявності державного пробірного клейма.

Пунктом 1.5 Інструкції № 244 передбачено, що виріб з дорогоцінного металу - будь-який ювелірний (побутовий) виріб, виготовлений із сплавів дорогоцінних металів - золота, срібла, платини, паладію, який використовується як прикраси або предмети побуту; комбінований виріб з дорогоцінного металу - будь-який ювелірний чи побутовий виріб, що складається з частин, які виготовлено із сплаву дорогоцінного металу, та частин, виготовлених із недорогоцінного металу або іншого матеріалу; основна частина виробу - частина, яка містить найбільшу за вагою масу дорогоцінного металу та параметри якої дають змогу поставити на ній клеймо літери Б.

Пунктом 7.2 Інструкції № 244 установлено, що клеймування виробів залежно від їх дизайну, художньої цінності, конструктивного виконання або за бажанням заявника здійснюється: безпосередньо на виробі механічним, електроіскровим або лазерним способом; на підвішеній до виробу пломбі з етикеткою запровадженого зразка із зазначенням на ній проби дорогоцінного металу, ваги виробу, дати його випробування, засвідчених спеціальною печаткою органу, який здійснив державний пробірний контроль.

Згідно з пунктом 7.6 Інструкції № 244 клеймом літери Б клеймують усі нові вироби, які виготовлені з одного виду дорогоцінного металу і відповідають одній з установлених чинних проб.

Відповідно до положень пункту 7.7 Інструкції №244 клеймами літери Б на основній частині та літери Д на додаткових (другорядних) частинах клеймують: вироби з дорогоцінних металів, що мають рознімні додаткові частини і виготовлені з різних сплавів одного або кількох дорогоцінних металів; комбіновані вироби, виготовлені з різних дорогоцінних металів або одного дорогоцінного металу різних проб з не рознімними другорядними (додатковими) частинами.

У той же час, пунктом 7.8 Інструкції передбачено, що допускається не наносити клеймо літери Д у разі, якщо: цифрове позначення проби на частинах виробу (наприклад 585) збігається з фактично встановленою пробою дорогоцінного металу цих частин; вага виробів менша 1,0 г незалежно від наявності другорядних і додаткових частин; розміри та (або) розташування додаткових (другорядних) частин, розміри (дизайн) основних частин виробу не дають змоги нанести клеймо.

Під час розгляду справи суди дійшли суперечливих висновків щодо клеймування ручок пір'яних з золотим пером.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення судів попередніх інстанцій названим вимогам процесуального закону відповідають не в повній мірі у зв'язку з наступним.

Згідно з абзацом 2 пункту 4 статті 22 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» суб'єкти господарювання несуть відповідальність за торгівлю на території України ювелірними та побутовими виробами з дорогоцінних металів, які не мають відбитка державного пробірного клейма або мають відбиток підробленого державного пробірного клейма, шляхом сплати штрафу у розмірі ста відсотків вартості зазначених виробів, що знаходяться у продажу.

Як установлено судами попередніх інстанцій, придбання і транспортування позивачем в Україну ручок пір'яних з золотим пером підтверджується відповідними даними вантажно-митних декларацій. Проте, якими саме доказами підтверджується здійснення TOB «Гера Люкс» протягом перевіреного періоду торгівлі та реалізації ввезених ручок з золотим пером на загальну суму 625 555,38 грн. судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не установлено, відповідні докази ними не досліджувалися та в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Передбачені положеннями пункту 4 статті 22 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» штрафні санкції за своєю суттю є адміністративно-господарськими санкціями.

Оспорювана у справі постанова від 24.03.2014 № 18, якою до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції, прийнята за результатами перевірки діяльності ТОВ «Герра Люкс» в період з 23.04.2012 по 10.12.2013.

Проте, судами попередніх інстанцій не було встановлено час та обсяги реалізації позивачем ручок з золотим пером. Водночас, ці обставини впливають на вирішення питання щодо правомірності та обґрунтованості розміру адміністративно-господарських санкцій, застосованих за реалізацію (торгівлю) ручками з золотим пером, виходячи з вимог статті 22 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» та частини першої статті 250 Господарського кодексу України.

На вказані обставини суди попередніх інстанцій не звернули увагу та не надали їм належну правову оцінку.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових норм адміністративного судочинства стосовно принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі та належності доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що під час нового розгляду справи та прийняття рішення по суті спору, суду першої інстанції необхідно встановити, якими саме доказами підтверджується торгівля (реалізація) ТОВ «Герра Люкс» ручок з золотим пером у цьому випадку протягом перевіреного відповідачем періоду та чи ґрунтується на них акт перевірки. Крім того, з урахуванням положень статті 250 Господарського кодексу України слід надати відповідну правову оцінку оспорюваній постанові від 24.03.2014 № 18 з точки зору своєчасності та обґрунтованості цього рішення відповідно до вимог частини третьої статті 2 КАС України.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги частково заслуговують на увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій із направленням справи на новий судовий розгляд.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Відповідно до частини другої цієї статті суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Згідно з частиною другою статті 227КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій під час прийняття рішень по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної пробірної служби України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2014 року і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року в цій справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

О.В. Кравцов

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель