Справа № 826/20737/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2015 року № 826/20737/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Акріс ЛТД» до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Акріс ЛТД» до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, мотивуючи позовні вимоги тим, що в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №45378485 від 10.11.2014 року зазначено, що вона винесена щодо боржника - ТОВ «Акріс ЛТД», в той час як назва позивача - ТОВ Компанія «Акріс ЛТД».

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною та скасувати повністю постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45378485 від 10.11.2014 р. про примусове виконання Постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві №63/14/7/26-43/1302/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.02.2014 року стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Акріс ЛТД».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Алєксєєнко І.О., на підставі матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, 13.02.2014 року прийняв постанову №63/14/7/26-43/1302/02/2, якою на ТОВ Компанія «Акріс ЛТД» накладено штраф у сумі 12180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, примірник якої надіслано позивачу 14.02.14 р.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на підставі заяви Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві при примусовому виконанні постанови №63/14/7/26-43/1302/02/2 від 13.02.2014 р. про стягнення штрафу у сумі 12180,00 грн., прийнято 10.11.2014 року постанову про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, боржником у даному виконавчому провадженні (ВП №45378485) вказано ТОВ «Акріс ЛТД» ().

Відсутність в зазначеній постанові повної назви позивача зумовила звернення останнього до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 р. (далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» №202/98-ВР від 24.03.1998 р. примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів (управлінь) державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

В силу статті 11 Закону №606-XIV на державного виконавця покладено обов'язок вживати передбачених цих Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Крім того, згідно з ч.1, 2 ст.17 Закону №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно цього ж Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою у тому числі рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

При цьому, статтею 19 Закону №606-XIV визначено підстави для відкриття виконавчого провадження, згідно якої державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, що мало місце в даному випадку.

В той же час, ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №606-XIV у виконавчому документі зазначаються: зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог, дана постанова не містить повного найменування позивача, яке згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Акріс ЛТД».

Водночас, відповідно до печатки позивача, єдиними реквізитами, що зображені на печатці є найменування товариства - ТОВ Компанія "Акріс ЛТД" та ідентифікаційний код - 13707994.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ідентифікаційний код позивача - 13707994.

Згідно оскаржуваної постанови, в останній зазначено ідентифікаційний код відповідно до вищезазначеного витягу, а тому при примусовому виконанні постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутність в найменуванні боржника товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Акріс ЛТД" не перешкоджає виконанню постанови, оскільки наявність коду надає змогу повного ідентифікування позивача.

Крім того, відповідно до п. 1.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 р. N 74/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158) керівник органу державної виконавчої служби з власної ініціативи або за заявою сторін виконавчого провадження може виправити допущені в процесуальних документах, винесених державним виконавцем, який йому безпосередньо підпорядкований, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься постанова.

Водночас, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути скасована лише з формальних підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 19 Закону, які не перешкоджають подальшому провадженню виконавчих дій.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутність повного найменування юридичної особи боржника є формальною підставою, яка не може слугувати причиною для скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження та не перешкоджає подальшому провадженню виконавчих дій.

Суд зазначає, що завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на критерії, визначені ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає його порушене право при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження.

Водночас, позивачем не надано до суду доказів оскарження постанови про накладення штрафу, на підставі якої відкрито виконавче провадження №ВП 45378485.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Компанії «Акріс ЛТД» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов