Справа № 803/63/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року Справа № 803/63/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

представника відповідача Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області Федорчук І.В.,

представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області Тивонюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.10.2014 року № , стягнення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулась з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ), Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі - ГУДКСУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.10.2014 року № , стягнення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року у даній справі допущено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача - Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Волинській області її правонаступником Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14.10.2014 по 20.10.2014 року Луцькою ОДПІ проведено документальну перевірку правомірності нарахування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2014 року, що виникла за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалося у червні 2014 року, за результатами якої складено акт № 8412/17.3/НОМЕР_2 від 20.10.2014 року, у якому зафіксовані порушення позивачем підпунктів 198.3, 198.4 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України). На підставі даного акту відповідачем Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 31.01.2014 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 136478,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції - 68239,00 грн.

Позивач не погоджується із даним податковим повідомленням-рішенням та висновками, викладеними в акті перевірки, зокрема, вказує, що відповідач неправильно трактує норми права, пов'язані з придбанням, державною реєстрацією та використання в господарській діяльності транспортних засобів.

При цьому зазначив, що державна реєстрація придбаних транспортних засобів проводилася за позивачем як за фізичною особою, а не як суб'єктом господарювання, оскільки Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, передбачена державна реєстрація транспортних засобів лише за фізичною або юридичною особою.

В зв'язку з наведеним, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.10.2014 року № та стягнути з Державного бюджету України на її користь 136478,00 грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за 2014 рік, визначені в декларації за липень 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Луцької ОДПІ в судовому засіданні та в наданих письмових запереченнях адміністративний позов не визнав. Суду пояснив, що за результатами проведеної перевірки позивача встановлено завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 136478,00 грн., зокрема, позивачем було включено до складу податкового кредиту суми по придбанню автотранспортних засобів, а саме: імпортованого напівпричіпу вантажного б/в марки "KOEGEL", імпортованого сідельного тягача б/в марки «DAF» модель XF 105.460, 2007 p/в, шасі № НОМЕР_5, імпортованого сідельного тягача б/в марки "RENAULT" (модель MAGNUM 460), 2007 p/в, шасі № НОМЕР_9, імпортованого сідельного тягача б/в марки «RENAULT" модель MAGNUM, 2007 p/в, шасі № НОМЕР_10 імпортованого сідельного тягача б/в марки «DAF» модель FT XF 105.460Т, 2008 p/в, шасі № НОМЕР_3, імпортованого сідельного тягача б/в марки "RENAULT" модель MAGNUM 460, 2008 p/в, шасі НОМЕР_11

Зазначив, що до податкового кредиту приватного підприємця можливе включення податку на додану вартість по транспортним засобам, зареєстрованим лише на суб'єкта господарювання (а не на приватну особу) за умови використання в оподатковуваних операціях. Актом перевірки від 20.10.2014 року встановлено порушення позивачем пунктів 198.3, 198.4 статті 198 ПК України оскільки фізичною особою - підприємцем у червні 2014 року до податкового кредиту було включено вартість транспортних засобів, зареєстрованих на фізичну особу. З огляду на це, вважає, що позивачем не підтверджено відображене у декларації за липень 2014 року бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 136478,00 грн.

Враховуючи наведене, зазначає, що позивачу правомірно зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2014 року на 136478,00 грн., а податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 27.10.2014 року № правомірним, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ГУДКСУ у Волинській області адміністративний позов не визнала, суду пояснила, що відповідно до Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року № 39, та пунктів 12, 13 статті 200 ПК України орган державної податкової служби надає висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету, на підставі якого орган казначейства перераховує платникові податку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Висновки Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області для повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 за липень 2014 року до органів Державної казначейської служби України у Волинській області не надходили.

Крім того, зазначили, що повернення суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість можливе в порядку безспірного списання коштів державного бюджету за рішенням суду про стягнення надходжень бюджету відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України та пунктів 3, 16, 23 Порядку виконання рішень про стягнення коштів до державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, а також частини другої пункту 3.2. Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України та Державного казначейства України в процесі судового розгляду та виконання рішень суду щодо безспірного списання коштів з рахунків, на яких обліковуються надходження Державного бюджету України з податку на додану вартість, затвердженого спільним наказом Державного казначейства України та Державної податкової адміністрації України від 27.04.2004 року № 82/245. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що в період з 14.10.2014 року по 20.10.2014 року Луцькою ОДПІ проведена позапланова виїзна документальна перевірка правомірності нарахування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2014 року, що виникла за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалося у червні 2014 року.

За результатами даної перевірки складено акт від 20.10.2014 року № 8412/17.3/НОМЕР_2, яким встановлено порушення пунктів 198.3, 198.4 статті 198 ПК України - а саме: завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в декларації за липень 2014 року на суму 136478,00 грн.

На підставі акту перевірки 27.10.2014 року Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2014 року на 136478,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 68239,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

З матеріалів справи, зокрема, з акту перевірки вбачається, що висновки податкового органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за липень 2014 року на суму 136478,00 грн. ґрунтуються на тому, що дані показники податкової звітності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 були відображені неправомірно, оскільки сформовані за наслідками операцій з придбання автотранспортних засобів, зареєстрованих на фізичну особу, а не на суб'єкта господарювання.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) регламентовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з приписами вказаної статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Судом встановлено, що в липні 2014 року позивачем включено до податкового кредиту суми по ввезенню транспортних засобів на митну територію України за наступними ВМД: № 002561 від 27.01.2014 - імпортований напівпричіп вантажний б/в марки «KOGEL» (модель sn 24) 2007 p/в, шасі № НОМЕР_12, включено до складу податкового кредиту суму 14440.82 грн., № 045595 від 27.08.2013 року- імпортований сідельний тягач б/в марки «DAF» модель XF 105.460, 2007 p/в, шасі № НОМЕР_13, включено до складу податкового кредиту суму 23014,55 грн., № 045598 від 27.08.2013 року - імпортований сідельний тягач б/в марки "RENAULT" модель MAGNUM 460, 2007 p/в, шасі № НОМЕР_14. включено до складу податкового кредиту суму 19257,07 грн., № 045551 від 27.08.2013 року - імпортований сідельний тягач б/в марки «RENAULT" MAGNUM 2007 p/в, шасі № НОМЕР_10 включено до складу податкового кредиту суму 19257,07 грн., № 002563 від 27.01.2014 року - імпортовано сідельний тягач б/в марки «DAF» модель FT XF 105.460Т, 2008 p/в, шасі № НОМЕР_3, включено до складу податкового кредиту суму 32491,86 грн., № 032730 від 14.06.2013 року - імпортовано сідельний тягач б/в марки «RENAULT» MAGNUM 460, 2008 p/в, шасі № НОМЕР_15, включено до складу податкового кредиту суму 28016,49 грн.

Вказані суми включено до декларації з ПДВ за липень 2014 року та у додатку 4 до даної декларації позивач просила відшкодувати ці суми на рахунки у банку.

Таким чином, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 дотримані вимоги чинного законодавства щодо визначення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, так як дані, внесені нею у податкові декларації з ПДВ за липень 2014 року відображають господарську діяльність і є достовірними, що підтверджується відомостями, відображеними ВМД з ввезення транспортних засобів на митну територію України.

Суд не погоджується з висновками відповідача Луцької ОДПІ, викладеними в акті перевірки про те, що до складу податкового кредиту приватного підприємця можливе включення сум податку на додану вартість по транспортним засобам, зареєстрованим лише на суб'єкта господарювання (а не на приватну особу) за умови використання їх в оподатковуваних операціях з наступних підстав.

Статтею 2 Господарського Кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання.

Згідно статті 55 ГК України суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, право власності на майно повинно реєструватись за фізичною особою, а не за фізичною особою - підприємцем.

Частиною першою статті 52 Цивільного кодексу України та частиною другою статті 128 Господарського Кодексу України встановлено, що громадянин - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, на яке відповідно до Закону може бути звернено стягнення.

Таким чином, до податкового кредиту фізичних осіб - суб'єктів господарювання, зареєстрованих платниками податку на додану вартість, можливе включення сум податку на додану вартість, нарахованих (сплачених) у зв'язку з придбанням транспортних засобів (тягачів, причепів, напівпричепів), за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат і відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Загальний порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість як для юридичних осіб, так і для фізичних осіб, зареєстрованих платниками ПДВ, регламентується статтею 198 Податкового кодексу України.

При цьому, особливих умов для формування податкового кредиту та визначення дати податкового кредиту для фізичних осіб - суб'єктів господарювання, зареєстрованих платниками податку, Кодексом не передбачено.

Разом з цим, включення до податкового кредиту сум податку, нарахованих (сплачених) у зв'язку з придбанням транспортних засобів, можливе за умови використання таких транспортних засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належним чином документального оформлення та підтвердження відповідних витрат та відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Матеріалами справи, зокрема, наданими в судовому засіданні представником позивача копіями міжнародних товарно-транспортних накладних, підтверджується, що придбані позивачем автотранспортні засоби використовуються у господарській діяльності.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, на підставі ліцензії серії НОМЕР_16, виданої 11.05.2011 року Міністерством транспорту та зв'язку України, фізична особа - підприємець ОСОБА_5 здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт".

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року (з наступними змінами та доповненнями). Згідно із пунктом 6 цього Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції; транспортні засоби, що належать фізичним особам -підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами (Далі - Правила).

Виходячи із вищезазначеного, транспортні засоби реєструються за їх власниками (фізичними чи юридичними особами), а реєстрація за фізичними особами-підприємцями не передбачена. Тому у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів не може зазначатися як їх власник фізична особа-підприємець. При цьому неможливість державної реєстрації транспортних засобів за фізичними особами-підприємцями не позбавляє права таких осіб на податковий кредит за операціями з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови його формування, визначені ПК України.

Відповідно до пункту 6 Правил транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

За такими правилами Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_5 наступні транспортні засоби: сідловий тягач марки DAF, модель XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_17, номер кузова НОМЕР_3, об'єм двигуна 12902, рік випуску 2008, колір червоний; сідловий тягач марки DAF, модель XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5, об'єм двигуна 12902, рік випуску 2007, колір білий; сідловий тягач марки RENAULT, модель MAGNUM 460, державний реєстраційний номер НОМЕР_6, номер кузова НОМЕР_7, об'єм двигуна 12780, рік випуску 2008, колір білий; сідловий тягач марки RENAULT, модель MAGNUM 460, державний реєстраційний номер НОМЕР_8, номер кузова НОМЕР_9, об'єм двигуна 12800, рік випуску 2007, колір синій; напівпричіп вантажний марки «KOGEL», модель sn 24, 2007 p/в, шасі № НОМЕР_12, рік випуску 2007, колір червоний.

З копій свідоцтв про державну реєстрацію вищевказаних транспортних засобів слідує, що вони зареєстровані на фізичну особу ОСОБА_5

Дані автотранспортні засоби придбані позивачем для використання в господарській діяльності: відповідно до ліцензії серії НОМЕР_18, виданої Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України 11.05.2011 року, ОСОБА_5 здійснює діяльність із надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом, зокрема, внутрішніми та міжнародними перевезеннями небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами. На вказані вище транспортні засоби позивач отримала ліцензійні картки: серії НОМЕР_19 серії НОМЕР_20 серії НОМЕР_21, серії НОМЕР_22, серії НОМЕР_23 що надає їй право здійснювати перевезення. Факт використання даних транспортних засобів позивачем підтверджується тим, що у листопаді 2014 року підприємцем ОСОБА_5 було надано послуги з міжнародного перевезення транспортним засобом RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_8, про що свідчить міжнародна товарна-транспортна накладна серії № UA359.

З наведеного вбачається, що підприємцем ОСОБА_5 дотримані вимоги чинного законодавства щодо визначення сум податкового кредиту і бюджетного відшкодування за операціями з придбання транспортних засобів.

Отже, враховуючи вищевикладене оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено Луцькою ОДПІ із порушенням вимог ПК України, є протиправним, а тому позов в цій частині підлягає до повного задоволення.

Також, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 підставними в частині стягнення бюджетного відшкодування по ПДВ за липень 2014 року виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 6 пункту 16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного та місцевих бюджетів з відшкодування такого податку.

В судовому засіданні встановлено, що в липні 2014 року позивачем подано податкову декларацію з ПДВ.

Із рядку 22 декларації вбачається, що залишок від'ємного значення попереднього (звітного) періоду , за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 300434 гривні.

В рядку 23 декларації визначено, що сума яка підлягає бюджетному відшкодуванню становить 300434 гривні., в тому числі на рахунок у банку платника податків ( рядок 23.1 декларації) 300434 гривні.

ОСОБА_5 подано до декларації заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на цю суму (додаток № 4 до декларації).

Судом встановлено, що дана сума повністю позивачем сплачена до державного бюджету.

Із матеріалів справи, зокрема акту перевірки Луцької ОДПІ, та із пояснень представників відповідача встановлено, що позивачу на даний час відшкодовано частину ПДВ по цій декларації в сумі 163956 гривень.

Тобто невідшкодованою залишається сума бюджетного відшкодування, яка була включена до оскаржуваного податкового повідомлення рішення від 27.10.2014 року та є предметом оскарження в даній справі.

Тому враховуючи, ту обставину, що суд в даному судовому засіданні прийшов до висновку про протиправність податкового повідомлення рішення Луцької ОДПІ від 27.10.2014 року № , та те, що позивачем сплачені кошти зараховані до державного бюджету та на даний час не проведено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість по декларації за липень 2014 року, а тому позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 136478,00 грн. слід задовольнити.

Крім цього, визнавши протиправним та скасувавши оскаржуване ППР, яким фактично відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість та одночасно стягнувши бюджетне відшкодування по ПДВ, суд в такому випадку повністю захистить та відновить порушене право позивача.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем Луцькою ОДПІ не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення від 27.10.2014 року № , суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування даного податкового повідомлення-рішення та стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_5 суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 136478 гривень.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення увалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., сплачений згідно платіжних доручень № 2591 від 20.01.2015 року, та № 2614 від 23.01.2015 року.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, 186 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 27.10.2014 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (43026, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_2) бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за липень 2014 року в сумі 136478 (сто тридцять шість тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (43026, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_2) судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 25 лютого 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк