Справа № 826/20853/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2015 року № 826/20853/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтік Біо Трейд"
до Державнаої податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києва
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтік Біо Трейд» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Балтік Біо Трейд» з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток, податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм» та прийняття рішень; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.12.2014 №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перевірку проведено відповідно до п. 78.1.11 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі постанов слідчих, отже податковий орган не мав правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень за наслідками проведеної перевірки. Крім того, позивач вказує, що висновки акту від 24.11.2014 №541/26-57-22-03-10/36114706 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Балтік Біо Трейд» з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток, податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Крістенс» за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 та ТОВ «Грант Тайм» за період з 01.01.2013 по 30.09.2014» є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві - явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, проте клопотав про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням представника в іншому судовому засіданні. Судом визнано неповажними причини неявки представника відповідача в судове засідання на відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Балтік Біо Трейд» з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток, податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Крістенс» за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 та ТОВ «Грант Тайм» за період з 01.01.2013 по 30.09.2014 за результатом якої складено акт 24.11.2014 №541/26-57-22-03-10/36114706 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.11 ст. 138, пп. 139.1.1, пп. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, що призвело до заниження податку на прибуток за 2013 рік на суму 942 454 грн.; п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість в розмірі 992 057 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.12.2014:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 1 178 067,5 грн. (за основним платежем 942 454 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 235 613 грн),

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 240 071,25 грн. (за основним платежем 992 057 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 248 014,25 грн).

З акту перевірки вбачається, що документальну позапланову виїзну перевірку позивача проведено на підставі п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 81.1 ст. 81, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та постанови від 15.08.2014 старшого слідчого першого відділу кримінальних переслідувань СУ ФР Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Мін доходів у місті Києві по матеріалам внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 01.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України та постанови від 16.09.2014 заступника начальника 2 відділу КР СУ ФР у місті Києві по внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000036 від 05.03.2014 зареєстрованого за фактом ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. ст. 205 КК України .

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Як зазначено вище, перевірку позивача проведено на підставі постанови від 15.08.2014 старшого слідчого першого відділу кримінальних переслідувань СУ ФР Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Мін доходів у місті Києві по матеріалам внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 01.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України та постанови від 16.09.2014 заступника начальника 2 відділу КР СУ ФР у місті Києві по внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000036 від 05.03.2014 зареєстрованого за фактом ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. ст. 205 КК України, тобто за наявності підстав визначених п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З акту перевірки вбачається, що копію наказу від 12.11.2014 №2025 та направлення від 12.11.2014 вручено директору позивача, отже відповідачем виконано вимоги п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України при проведенні перевірки позивача.

Відповідно до п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

З акту перевірки вбачається, що перевірку проведено в період з 12.11.2014 по 18.11.2014, тобто з дотриманням строків визначених п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України.

З викладеного вище вбачається, що при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки позивача податковий орган діяв відповідно до вказаних вище норм Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 54.3.2 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 01.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України стосовно невстановлених осіб, які організували злочинну схему незаконної діяльності ряду суб'єктів підприємницької діяльності, в тому числі ТОВ «Крісенс».

Кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000036 від 05.03.2014 зареєстрованого за фактом ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. ст. 205 КК України порушено відносно службових осіб ТОВ «Крістенс» та ТОВ «Грант Тайм».

Враховуючи, що вказані вище кримінальні правопорушення, в ході яких призначено перевірку позивача порушено стосовно невстановлених слідством осіб та посадових осіб ТОВ «Крістенс» та ТОВ «Грант Тайм», а не позивача, отже податковий орган при прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень діяв відповідно до норм п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що перевірку позивача проведено відповідно до норм на підставі п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 81.1 ст. 81, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, оскаржені податкові повідомлення-рішення прийнято відповідно до норм п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, отже позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Балтік Біо Трейд» з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток, податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм» та прийняття рішень є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.12.2014 №, № суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Пунктом 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

З акту перевірки вбачається позивач мав фінансово-господарські відносини з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм», проте первинні документи до перевірки позивачем не надано.

Не надано копій первинних бухгалтерських документів по фінансово-господарським відносинам позивача з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм» в суду.

Позивач зазначає, що первинні бухгалтерській документи (видаткові, податкові накладні договори (угоди, контракти), банківські виписки) по взаємовідносинам з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм» передано на зберігання до ТОВ «Департамент Архівів», зареєстрованого у місті Донецьк.

Позивачем надано суду копії договорів зберігання укладених з ТОВ «Департамент Архівів», описи папок, копії яких долучено до матеріалів справи.

Проте, на думку суду копії описів переданих на зберігання папок не дають змоги встановити, що первинні бухгалтерській документи по взаємовідносинам з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм» було передано позивачем на зберігання.

Крім того, відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України позивач зобов'язаний податковий орган про фактично втрату документів, чого позивачем зроблено не було.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, що позивачем вичинялись дії щодо відновлення переданих на зберігання (втрачених) документів.

Враховуючи, що позивач не скористався правом на повідомлення податкового органу про втрату документів та не вчинено дій щодо відновлення таких документів отже висновок податкового органу про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 є обґрунтованим.

Відповідно до п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п. 1398.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Щодо посилання позивача на первинні фінансові документи, що підтверджують факт реалізації придбаного відповідно до умов спірних договорів товару, суд зазначає, що відсутність будь-яких бухгалтерських документів по фінансово-господарській діяльності позивача з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм» встановлення, що саме товар придбаний позивачем відповідно до спірних договорів в подальшому реалізовано відповідно до договорів, копії яких надано позивачем, отже на думку суду такі документи не є належними доказами реального виконання спірних договорів.

Щодо посилання податкового органу на матеріали кримінальних правопорушень, в ході яких призначено перевірку позивача, суд зазначає, що податковий орган не наділений повноваженнями щодо надання правової оцінки доказам зібраним у кримінальному провадженні, до прийняття судового рішення у кримінальному провадженні.

Правова оцінка доказам зібраним під час досудового слідства у кримінальному провадженні надається виключно судом під час судового розгляду кримінальної справи.

Доказів існування вироку у кримінальній справі, який відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України був би обов'язковий для суду під час розгляду даної адміністративної справи, відповідачем не надано.

Виховуючи, що позивачем ні до перевірки, ні під час судового вирішення справи не надано копії первинних бухгалтерських документів по фінансово-господарським відносинам з ТОВ «Крістенс», ТОВ «Грант Тайм» та не вчинено дій щодо відновлення таких документів, отже висновок податкового органу про порушення позивачем норм пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.11 ст. 138, пп. 139.1.1, пп. 139.1.9 ст. 139, п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 є обґрунтованим та підтверджено матеріалами справи, що свідчить про обґрунтованість та правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда