Справа № 404/4212/14-а (2а/404/374/14)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2015 рокусправа № 404/4212/14-а (2а/404/374/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Іванова С.М. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2014 р.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2014 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що згідно довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2013 року № 162 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці склала 24 786 грн. 30 коп. (а.с.5). На підставі ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Не погодившись з даним рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також вказує на те, що ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» чітко визначені умови виходу суддів у відставку та порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді. Посилається на те, о судом першої інстанції не враховано загальні норми, викладені в ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема строки проведення підвищення (з 1-го чи з 15-го числа місяця). Вказує, що ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» регулює зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного суду України. Позивач обіймав посаду судді місцевого суду, а не Конституційного, тому підстав для перерахунку довічного грошового утримання судді місцевого суду у відставці нема.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФ м. Кіровограда з 06.04.2010 року , та з 02.02.2011 року отримував щомісячне довічне грошове утримання суддів згідно до Закону України «Про судоустрій та статус судців».

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2013 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 17.12.2013 року, за позивачем, як суддею у відставці, визнано право на перерахунок довічного грошового утримання пов'язаного з підвищенням заробітної плати працюючим суддям.

В лютому 2014 року позивач звернувся до УПФ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді із 01.12.2013 року відповідно до статті 129, частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI) без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 162 від 16.12.2013 року та виплатити із 01.12.2013 року різницю між нарахованим та фактично виплаченим щомісячним грошовим утриманні судді у відставці.

Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, посилаючись на відсутність законних підстав та законодавчо визначеного механізму такого перерахунку.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе погодитися з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Так, призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться відповідно до вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді - така редакція ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» існувала до прийняття Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року .

Однак, згідно Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року частина 3 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI - визнана неконституційною.

При цьому редакція частини 3 статті 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», до прийняття Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року та визнання її неконституційною мала таку редакцію:

«Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 162 від 16.12.2013 року з 01 грудня 2013 року змінилась заробітна плата працюючих суддів на відповідній посаді, а саме суддівська винагорода відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» станом на 01.12.2013 року склала 24786,30 грн., в тому числі оклад - 13398,00 грн., доплата за вислугу років 70 % (стаж 30 років 05 місяців 08 днів) - 9378,60 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді у розмірі 5 % від посадового окладу - 669,90 грн., доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10 % посадового окладу - 1339,80 грн. (а.с. 5).

Зміна суддівської винагороди (заробітної плати) працюючого на відповідній посаді судді із 01.12.2013 року в сторону збільшення, є очевидною, а відтак щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із 01.12.2013 року щодо позивача підлягає перерахуванню в сторону збільшення.

Стаж роботи позивача на посаді судді складає 30 років 05 місяців 08 днів.

Отже, Позивач мав право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого судді.

Отже, зміст правової норми статті 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VI в редакції, що діє після прийняття Конституційним Судом України рішення від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, дає підстави для висновку про залежність розміру місячного довічного грошового утримання судді у відставці від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді і, у разі його збільшення, є підставою для збільшення розміру відповідного місячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись пунктом 1 ч. 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: Л.П. Туркіна