Справа № 816/23/15-а
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/23/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мекенченко М.А.,

представника позивача - Пащенка В.В.,

представника відповідача - Хорішка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейкорн Груп" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ейкорн Груп" (надалі - позивач, ТОВ "Ейкорн Груп") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10 листопада 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - земельний податок з юридичних осіб у розмірі 1020 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом на підставі акту перевірки від 03 листопада 2014 року № 6064/16-01-15-04-36195612, яким зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України. Разом з тим, контролюючим органом не з'ясовано необхідних умов на підставі яких даний орган уповноважений застосовувати відповідні санкції. При цьому, наголосив, що перевіряючими застосовано штрафні санкції за ніби то повторне порушення вказаної норми, з чим позивач не погоджується, у зв'язку з чим просить скасувати таке податкове повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив суд у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ейкон Груп" зареєстроване в якості юридичної особи, що підтверджується відомостями Довідки АА № 823252 з ЄДРПОУ та Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, посвідчені копії яки залучені позивачем до матеріалів справи.

ДПІ у м. Полтаві 13 жовтня 2014 року проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ "Ейкорн Груп", за результатами якої складено акт № 5582/16-01-15-04-361195612.

Вказаним актом зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, а саме неподання податкової звітності по земельному податку.

Так за Актом № 5582/16-01-15-04-361195612 перевіркою встановлено, що позивачем неподано податкову декларацію з плати за землю /земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності/ за податковий період 2013 рік з граничним строком подання - 20.08.2013 р.

Обставини встановлені Актом про результати камеральної перевірки податкової звітності від 13.10.2014 р. № 5582/16-01-15-04-361195612 щодо неподання податкової звітності товариством, представником позивача під час розгляду справи визнавались та не заперечувались, а представником відповідача не спростовувались.

На підставі вказаного акту відповідно до пункту 120.1. статті 120 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - земельний податок з юридичних осіб у розмірі 170 грн.

Під час розгляду справи представником позивача надано пояснення, відповідно до яких встановлено, що ТОВ "Ейкорн Груп", погодившись із висновками акту перевірки від 13 жовтня 2014 року № 5582/16-01-15-04-361195612 та податковим повідомленням-рішенням, сплатило у добровільному порядку грошове зобов'язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 23 жовтня 2014 року № у розмірі 170 грн. Дана обставина відповідачем не заперечується.

ДПІ у м. Полтаві 03 листопада 2014 року проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ "Ейкорн Груп", за результатами якої складено акт № 6064/16-01-15-04-36195612.

Вказаним актом зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, а саме неподання податкової звітності по земельному податку.

Зокрема, перевіркою, результати якої оформлені Актом № 6064/16-01-15-04-36195612 від 03.11.2014 року, встановлено, що позивачем неподано податкову декларацію з плати за землю /земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності/ за податковий період 2014 рік з граничним строком подання - 20.02.2014 р.

Обставини встановлені Актом про результати камеральної перевірки податкової звітності від 03.11.2014 р. № 6064/16-01-15-04-36195612 щодо неподання податкової звітності товариством, представником позивача під час розгляду справи визнавались та не заперечувались, а представником відповідача не спростовувались.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області, відповідно до пункту 120.1. статті 120 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення № від 10 листопада 2014 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Ейкон Груп" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - земельний податок з юридичних осіб у розмірі 1020 грн.

За наслідками адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 10.11.2014 № залишено без змін, а скарга без задоволення.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню № від 10 листопада 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - земельний податок з юридичних осіб у розмірі 1020 грн, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За приписами підпункту 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно підпунктів 49.1., 49.2. Податкового кодексу України, в редакцій чинній на момент існування спірних правовідносин, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків; платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Пунктом 287.6. статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Нормою пункту 110.1. статті 110 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як зазначено вище перевірками проведеними податковим органом за наслідками яких складені Акти про результати камеральної перевірки податкової звітності від 13.10.2014 р. № 5582/16-01-15-04-361195612 та від 03.11.2014 р. № 6064/16-01-15-04-36195612 встановлено, що позивачем неподані податкові декларації з плати за землю /земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності/ за податковий період 2013 рік з граничним строком подання - 20.08.2013 р. та за податковий період 2014 рік з граничним строком подання - 20.02.2014 р. Зазначені обставини представником позивача під час розгляду справи не заперечувались.

Відповідно до пункту 120.1. статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Таким чином частина друга пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України визначає кваліфікований склад порушення, передбаченого частиною першою цього пункту. Такою кваліфікуючою ознакою є вчинення тих самих дій, протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення. При цьому об'єктивна сторона кваліфікованого складу цього порушення полягає у вчиненні тих саме дій, а не бездіяльності.

Отже, за неподання або несвоєчасне подання платником податків податкової звітності передбачена фінансова відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, а саме:

- в розмірі 170 гривень, за кожне неподання (несвоєчасне подання) декларації (розрахунку), зазначеної(ого) в одному акті;

- в розмірі 1020 гривень при повторному порушенні за несвоєчасне подання податкової декларації (розрахунку) платником податків незалежно від виду податку, за яке до такого платника протягом року вже було застосовано штраф за неподання (несвоєчасне подання) податкової декларації (розрахунку) та у період до одного року (до 365 або 366 днів - для високосного року) винесено податкове повідомлення-рішення.

Тобто, повторним порушенням, за яке передбачено штраф у розмірі 1020 гривень згідно із п. 120.1 ст. 120 Кодексу, буде несвоєчасне подання податкової декларації (розрахунку) платником податків незалежно від виду податку, за яке до такого платника протягом року вже було застосовано штраф за неподання (несвоєчасне подання) податкової декларації (розрахунку) та у період до одного року (до 365 або 366 днів - для високосного року) винесено податкове повідомлення-рішення.

Вказана думка також неодноразово висвітлена в Роз'ясненні ДФС України від 04.12.2014 року; Листі Державної податкової служби України від 05.04.2012 року № 9993/7/15-1417; Узагальнюючій податковій консультації з окремих питань застосування штрафних санкцій за порушення норм Податкового кодексу України, затвердженій Наказом ДПС України від 06.07.2012 № 592.

З огляду на викладене та виходячи з системного аналізу вказаних вище норм, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, та одночасно визначивши у якості підстави для відповідальності позивача саме неподання останнім податкових декларацій з плати за землю /земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності/ за 2013, 2014 роки, помилково розцінив останнє як повторне податкове правопорушення, за яке передбачено штраф у розмірі 1020 гривень згідно із п. 120.1 ст. 120 Кодексу, оскільки таким правопорушенням буде несвоєчасне подання податкової декларації.

За таких обставин податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області № від 10 листопада 2014 року не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, отже є протиправним.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних податкового повідомлення-рішення, рішення та вимоги покладено на податковий орган.

Суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області № від 10 листопада 2014 року - визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейкорн Груп" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області № від 10 листопада 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейкорн Груп" витрати зі сплати судового збору у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 24 лютого 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький