Справа № 826/12628/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТенгизТрансГаз» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТенгизТрансГаз» до Державної адміністрації залізничного транспорту України, державного підприємства «Донецька залізниця», третя особа - Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТенгизТрансГаз» (далі - Позивач, ТОВ «ТенгизТрансГаз») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) (далі - Відповідач-1, Укрзалізниця), державного підприємства «Донецька залізниця» (далі - Відповідач-2, ДП «Донецька залізниця) про:

визнання протиправною бездіяльності ДП «Донецька залізниця», що виявилася у незабезпеченні зберігання вагону-цистерни № 76681451 (27) (власник ТОВ «Тексолтранс», Республіка Казахстан), його деталей, залишків та приналежностей, до завершення службового розслідування причин та обставин катастрофи, що сталася 02.02.2014 року з вантажним поїздом №3161 на 371-ому км непарного перегону Удачна - Межова Донецької залізниці;

визнання протиправними дій Укрзалізниці щодо встановлення причин сходу вагонів-цистерн №№ 76681451, 76681345, 58200908, 57895088, 76675602, 58104055, 76676147, 57709156, 50512623, 57787624, 57869521, 57844060, 57869695, 57888547, 57885915, 57727968, 76678531, 76676345, 76681303, 76686088, 57871451, 76646553, 57807893, 57781312, 58208489, 58206160 вантажного поїзду № 3161 (з 15-го по 40-ий вагон по ходу руху поїзда);

визнання протиправним та скасувати рішення Укрзалізниці, оформлене пунктом 6 протоколу від 12.03.2014 року за № 143-1-17/8 оперативної наради з розбору причин та наслідків катастрофи вантажного поїзда №3161 на 371-ому км непарного перегону Удачна - Межова Донецької залізниці, щодо встановлення особи, відповідальної за схід вагонів-цистерн №№ 76681451, 76681345,58200908, 57895088, 76675602, 58104055, 76676147, 57709156, 50512623, 57787624, 57869521, 57844060, 57869695, 57888547, 57885915, 57727968, 76678531, 76676345, 76681303, 76686088, 57871451, 76646553, 57807893, 57781312, 58208489, 58206160 вантажного поїзду № 3161 (з 15-го по 40-ий вагон по ходу руху поїзда).

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (далі - Третя особа, Укртрансінспекція).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, під час службового розслідування особливі думки причетних до події осіб були враховані, по-друге, порядок та процедура проведення службового розслідування катастрофи були дотримані, по-третє, зберігання предметів протягом усього періоду службового розслідування необхідне лише тоді, коли ці предмети мають значення для з'ясування причин транспортної події, по-четверте, встановлена у протоколі ймовірна причина транспортної пригоди та віднесення вини за власником вагону не спричиняють виникнення додаткових обов'язків у Позивача.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неповному дослідженні судом всіх фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, що спричинило прийняття неправильного рішення. Окремо звертає увагу суду апеляційної інстанції, що Окружним адміністративним судом м. Києва не було перевірено суб'єктний склад осіб, які уповноважені проводити службове розслідування транспортних подій на залізниці, а також не встановлено врахування посадовими особами Відповідачів інших вірогідних причин аварії. Крім того, посилається на необ'єктивність проведеного розслідування, на що не звернув увагу суд першої інстанції, а також протиправне незабезпечення збереження речових доказів та невстановлення причинно-наслідкового зв'язку між неполадками колісної пари вагону та аварією. Підкреслює неврахування судом висновків Білоруського державного університету транспорту.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представники Відповідачів та Третьої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що 02.02.2014 року о 05:45 на 371-ому кілометрі непарного перегону Удачна-Межова Донецької залізниці у ході руху вантажного поїзду №3161 було допущено сходження з рейок групи із 26 вагонів №№76681451, 76681345, 58200908, 57895088, 76675602, 58154055, 76676147, 57709156, 50512623, 57787624, 57869521, 57844060, 57869695, 57888547, 57885915, 57727968, 76678531, 76676345, 76681303, 76686088, 57871451, 76646553, 57807893, 57781312, 58208489, 58206160.

Як вірно встановив суд, наказом Укрзалізниці від 06.02.2014 року №035-Ц/од утворено комісію зі службового розслідування причин та обставин катастрофи з поїздом №3161, що сталася 02.02.2014 року на 371 кілометрі перегону Удачна-Межова Донецької залізниці.

Результати службового розслідування зафіксовані в акті службового розслідування катастрофи від 03.02.2014 року (далі - акт розслідування), затвердженого начальником ДП «Донецька залізниця» 18.02.2014 року. У вказаному акті розслідування зазначено, що при обстеженні вагонів було встановлено, що у вагоні №57869695, власність ТОВ «ТенгизТрансГаз», приналежність «КЗХ ж.д.», знаходилася колісна пара №0060/22089-88, яка мала зсув правого колеса до центру осі. Колісна пара №0060-22089-88 була сформована та засвідчена у липні 2012 року на підприємстві ТОВ «ВКМ» Старий Оскол (клеймо 1297) та підкочена під вагон №57869695 при проведенні капітального ремонту 28.08.2012 року на ремонтному підприємстві ТОВ «Ак-Жайык-7» (клеймо 726). Зі змісту вказаного акту розслідування вбачається, що несправність, виявлена у ході розслідування, спричинила зміну динаміки руху колісної пари, виникнення додаткових сил в роботі вузла «колесо-рейка», що у кінцевому результаті призвело до сходження вагону №57869695 з рельсової колії. До сходження з рейок групи вагонів у поїзді №3161 на перегоні Удачна-Межова спричинив технічний стан колісної пари №0060-22089-88, сформованої (клеймо 1297) ТОВ «ВКМ Старий Оскол», Російська Федерація, та експлуатованою під вагоном №57869695, власності ТОВ «ТенгизТрансГаз», республіка Казахстан, якому виконано капітальний ремонт 28.08.2012 року підприємством (клеймо 726) ТОВ «Ак-Жайык-7». Випадок транспортної пригоди класифіковано як катастрофа згідно затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 12.01.2012 року №12 Положення про класифікацію транспортних пригод на залізницях України, та відповідальність віднесено на власника вагону №57869695 ТОВ «ТенгізТрансГаз», республіка Казахстан.

Головним управлінням безпеки руху Укрзалізниці 26.02.2014 року складено технічний висновок №ЦРБ-39/75 з класифікації транспортної пригоди з поїздом №3161 на перегоні Удачна-Межова Донецької залізниці 02.02.2014 року, в якому класифіковано транспортну пригоду - сходження 26 вагонів цистерн (вагони №№76681451, 76681345, 58200908, 57895088, 76675602, 58154055, 76676147, 57709156, 50512623, 57787624, 57869521, 57844060, 57869695, 57888547, 57885915, 57727968, 76678531, 76676345, 76681303, 76686088, 57871451, 76646553, 57807893, 57781312, 58208489, 58206160) з подальшим виникненням пожежі та серії вибухів, в результаті яких допущено розкидання фрагментів вагонів по радіусу до 250 метрів від епіцентру на перегоні Удачна-Межова Донецької залізниці 02.02.2014 року як катастрофу та враховано за власником вагону №57869695 ТОВ «ТенгизТрансГаз», республіка Казахстан.

Укрзалізницею 27.02.2014 року проведено оперативну нараду з розбору причин та наслідків аварії з вантажним поїздом №3161 на перегоні Удачна-Межова Донецької залізниці 02.02.2014 року, висновки якої зафіксовано в протоколі №143-1-17/8 від 12.03.2014 року.

Нарадою постановлено, що найбільш вірогідною причиною сходження 26-ти вагонів у складі поїзду №3161 з наступним виникненням пожежі та серії вибухів є зсув правого колеса №266533 до центру осі колісної пари №0060-22089-88 цистерни №57869695, власності ТОВ «ТенгизТрансГаз», Республіка Казахстан (пункт 2 протоколу).

Крім того, зі змісту пункту 6 протоколу вбачається, що нарадою постановлено, що вину за катастрофи покласти на власника вагону №57869695 - ТОВ «ТензигТрансГаз» Республіка Казахстан, який порушив ст. 16 Закону України «Про транспорт», ст. 11 Закону України «Про залізничний транспорт», п.п. 9.1, 9.4, 9.12 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року №411 та ст. 68 Статуту залізниць України.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. 11 Закону України «Про залізничний транспорт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року №204 Порядку здійснення нагляду за забезпеченням безпеки руху на транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 01.04.2011 року №27 Положення про систему управління безпекою руху поїздів у Державній адміністрації залізничного транспорту України, прийшов до висновку про відсутність у діях відповідачів порушення порядку та процедури проведення службового розслідування, а встановлення правомірності висновків, пов'язаних з визначенням причинно-наслідкового зв'язку несправності та аварії, не належить до повноваження адміністративного суду.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про залізничний транспорт» державний нагляд за безпекою руху поїздів на залізничному транспорті України здійснюють центральний орган виконавчої влади в галузі транспорту, Укрзалізниця та їх органи на місцях у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. 8 п. 4 затвердженого постановою КМ України від 29.02.1996 року №262 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України Укрзалізниця відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення безпеки руху поїздів, розслідує причини аварій, розробляє норми безпеки руху відповідно до вимог міжнародних стандартів і законодавства України.

Тобто, саме на Укрзалізницю та її територіальні органу покладено обов'язок здійснювати нагляд за безпекою руху поїздів на залізничному транспорті України.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, порядок розслідування транспортних подій на залізниці врегульовано затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 01.04.2011 року №27 Положенням про систему управління безпекою руху поїздів у Державній адміністрації залізничного транспорту України (далі - Положення).

Пунктом 6.1 Положення транспортні події, які залежно від наслідків класифікують як катастрофи, аварії, серйозні інциденти, інциденти, підлягають розслідуванню. Розслідування проводить комісія, утворена наказом керівника органу, що його проводить.

Відповідно до п. 6.2 Положення персональний склад комісії, строки проведення розслідування, дії працівників, які беруть участь у розслідуванні, порядок оформлення результатів, терміни та порядок подання матеріалів визначаються розпорядчим документом.

Приписи п. 6.3 вказаного Положення визначають, що Державна адміністрація залізничного транспорту України проводить розслідування обставин причин аварій (катастроф).

Розслідування катастроф, аварій очолює генеральний директор Укрзалізниці або особа, що виконує його обов'язки (якщо інше не встановлено окремим розпорядчим документом).

Для розслідування катастроф та аварій наказом генерального директора Укрзалізниці призначається комісія. До її складу залучають заступників генерального директора, начальника Головного управління безпеки руху та екології - Головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту Укрзалізниці, начальників головних управлінь, управлінь або їх заступників, начальника залізниці, головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту залізниці, відповідних ревізорів із безпеки руху поїздів Укрзалізниці, залізниці та дільниці залізниці, начальників структурних підрозділів залізниці. Під час розслідування катастроф та аварій комісія в обов'язковому порядку вивчає технічні, організаційні та психофізіологічні (людські) причини. Катастрофи та аварії розслідуються за місцем їх скоєння.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, надавши оцінку змісту наказу генерального директора Укрзалізниці від 06.02.2014 року №035-Ц/од «Про утворення комісії зі службового розслідування обставин та причин транспортної події», склад комісії повністю узгоджується з вимогами п. 6.3 Положення.

Відповідно до п. 6.8 Положення транспортні події, що сталися через несправність рухомого складу підприємств, які не належать до сфери управління Укрзалізниці, розслідуються за участю уповноважених представників таких підприємств. При цьому з'ясовуються та враховуються у висновках розслідування всі обставини, права та зобов'язання власників рухомого складу перед ремонтними, будівельними підприємствами, залізницями та навпаки. Такі транспортні події беруться до обліку згідно з господарськими зобов'язаннями між власниками рухомого складу та ремонтними, будівельними підприємствами, залізницями, про що зазначається в матеріалах розслідування, з урахуванням винної сторони.

Під час службового розслідування транспортної події повинні бути з'ясовані всі обставини, за яких вона сталася, її причини, наслідки та виявлені винні у цьому особи (пункт 6.12 Положення).

Згідно п. 6.13 Положення якщо під час розслідування катастроф, аварій та серйозних інцидентів виникне потреба в проведенні експертних досліджень та випробовувань, їх проводять в установленому порядку із залученням наукових організацій залізничного транспорту, інших компетентних установ. Необхідні дослідження та випробовування проводяться за вказівкою та під контролем Головного управління безпеки руху та екології Укрзалізниці.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, зі змісту копії акта від 14.02.2014 комісійного огляду 26 вагонів, що зійшли з рейок 02.02.2014 року в поїзді №3161 на перегоні Удачна-Межова Донецької залізниці, вбачається, що комісією у складі, в тому числі, усіх причетних до транспортної події осіб, проведено огляд усіх 26 вагонів, що зійшли з рейок. Водночас, було встановлено дефекти колісної пари №0060-22089-88 лише у вагоні №57869695. Зазначений акт підписаний усіма членами комісії, в тому числі, представником Позивача, а представниками ТОВ «Тексом» та ТОВ «Ак-Жайык-7» з особливими думками. Крім того, акт від 14.02.2014 року комісійного огляду колісної пари №0060-22089-88 також підписаний усіма членами комісії, в тому числі, представником Позивача, а представниками ТОВ «Тексом» та ТОВ «Ак-Жайык-7» з особливими думками.

При цьому зі змісту висновку експертного дослідження від 17.02.2014 по факту сходу вагонів у вантажному поїзді №3161 на перегоні Удачна- Межова Донецької залізниці убачається, що на проведення дослідження були надані зазначені вище акти з особливими думками.

Водночас, виключно до повноважень комісії, що проводить розслідування, належить питання врахування особливих думок осіб при складанні висновків. У зв'язку з чим колегія суддів вважає безпідставними посилання Апелянта на те, що під час службового розслідування транспортної події, яка сталася 02.02.2014 року з вантажним поїздом №3161 на перегоні Удачна-Межова Донецької залізниці, не бралися до уваги особливі думки причетних до події осіб.

Крім того, зі змісту протоколу Укрзалізниці від 12.03.2014 року №143-1-17/8 вбачається, що поряд з іншими членами комісії під час засідання надали пояснення і представники ТОВ «ТенгізТрансГаз» та ТОВ «ВКМ», що, у свою чергу, спростовує твердження Апелянта про неврахування особливих думок вказаних осіб при прийнятті оскаржуваного рішення.

Пунктом 6.14 Положення рішення щодо остаточної класифікації та причин транспортних подій приймає начальник Головного управління безпеки руху та екології - Головний ревізор з безпеки руху поїздів і автотранспорту Укрзалізниці. Таке рішення є обов'язковим для всіх підприємств, причетних до транспортної події, незалежно від форми власності та підпорядкування.

Згідно з пунктом 8.1 Положення про систему управління безпекою руху поїздів у Державній адміністрації залізничного транспорту України після з'ясування причин катастрофи, аварії або серйозного інциденту, встановлення винних працівників і ступеня пошкодження колії, споруд, пристроїв і рухомого складу, але не пізніше ніж через 48 годин з моменту випадку, начальник дирекції залізничних перевезень складає акт службового розслідування за формою РБУ-1 у восьми примірниках. Цей акт має бути підписаний усіма членами комісії та затверджений начальником залізниці або керівником відповідного об'єднання чи підприємства, що підпорядковані Укрзалізниці, до дня проведення оперативного розгляду. На підставі акта за формою РБУ-1 в апараті головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту залізниці складають у чотирьох примірниках облікову картку за формою РБУ-6, один примірник якої зберігають в апараті головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту залізниці, другий - у відповідній службі залізниці, третій надсилають до Головного управління безпеки руху та екології Укрзалізниці, а четвертий (після надання остаточного технічного висновку) - до відповідного Головного управління Укрзалізниці, у господарстві якого сталася катастрофа, аварія або серйозний інцидент.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, акт службового розслідування катастрофи форми РБУ-1 від 03.02.2014 року складений у відповідності до вимоги Положення та підписаний всіма уповноваженими на те особами. При цьому посилання Апелянта на те, що досліджуючи дані обставини, суд першої інстанції вийшов за межі предмету доказування, колегія суддів оцінює критично, оскільки суд при вирішенні питань про оскарження рішень, дій чи бездіяльності, керується приписами ч. 3 ст. 2 КАС України.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності ДП «Донецька залізниця», що виявилася у незабезпеченні зберігання вагону-цистерни № 76681451 (27) (власник ТОВ «Тексолтранс», Республіка Казахстан), його деталей, залишків та приналежностей, до завершення службового розслідування причин та обставин катастрофи, що сталася 02.02.2014 року з вантажним поїздом №3161 на 371-ому км непарного перегону Удачна - Межова Донецької залізниці, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 6.15 Положення керівник структурного підрозділу залізниці, на території якого сталася транспортна подія, організовує збереження вантажів, а також деталей верхньої будови колії, пристроїв СЦБ, електропостачання, рухомого складу та інших предметів, які можуть мати значення для з'ясування причин транспортної події, протягом усього періоду службового розслідування.

Рішення про направлення матеріальних доказів на дослідження чи випробовування і строк їх зберігання приймають керівники залізниць за погодженням з Головним управлінням безпеки руху та екології Укрзалізниці.

Наведене свідчить, що керівник структурного підрозділу залізниці, на території якого сталася транспортна подія, організовує збереження, зокрема, рухомого складу виключно у випадку, якщо такі предмети можуть мати значення для з'ясування причин транспортної події.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту листа Апарату безпеки руху поїздів і автотранспорту ДП «Донецька залізниця» від 12.11.2014 року №РБ Дон12/567, вагон №76681451, на протиправне незабезпечення зберігання якого посилається Позивач, був випущений з поточного ремонту ТОВ-2 12.02.2014 року ВУ-36 №8584 ВЧДЕ Волноваха о 20:00.

Водночас, яким чином зазначений вагон може мати значення для з'ясування причин транспортної події, у зв'язку з чим необхідне його збереження, Апелянт не зазначив, у той час, як вірно підкреслив Окружний адміністративний суд м. Києва, до повноважень адміністративного суду не належить питання встановлення причетності певних об'єктів до транспортної пригоди та відповідно, складання висновків з приводу необхідності зберігання останніх.

За таких обставин, судова колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що, перевіривши бездіяльність Відповідача-2 дії Відповідачів за правилами ч. 3 ст. 2 КАС України, підстави для визнання їх протиправними відсутні.

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що до виключної компетенції комісії, яка створюється для розслідування катастроф та аварій наказом генерального директора Укрзалізниці, належить встановлення обставин транспортної події та формулювання за наслідками розслідування відповідних висновків.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України випливає, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ст. 2 КАС України.

Як було встановлено в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, відповідачами було забезпечено дотримання вимог законодавства в частині порядку та процедури проведення розслідування та оформлення його результатів, у той час як формування висновків такого розслідування та встановлення осіб, ймовірно винних у настанні транспортної події, належить до дискреційних повноважень суб'єктів владних повноважень, а тому суд не може втручатися у вільний розсуд даних органів при здійсненні останніми закріплених законом повноважень.

З огляду на викладене судом апеляційної інстанції відхиляються доводи Апелянта на невстановлення судом першої інстанції причинно-наслідкового зв'язку неполадок належного Позивачу вагону та транспортної пригоди, що сталася, та неврахування останнім висновків експертної групи Білоруського державного університету транспорту, оскільки визначення причин аварії та встановлення винних осіб знаходиться поза межами правого поля повноважень адміністративного суду.

Відтак, викладене у пункті 6 протоколу Укрзалізниці від 12.03.2014 року №143-1-17/8 рішення щодо встановлення особи, відповідальної за схід вагонів-цистерн №№ 76681451, 76681345, 58200908, 57895088, 76675602, 58104055, 76676147, 57709156, 50512623, 57787624, 57869521, 57844060, 57869695, 57888547, 57885915, 57727968, 76678531, 76676345, 76681303, 76686088, 57871451, 76646553, 57807893, 57781312, 58208489, 58206160 вантажного поїзду № 3161 (з 15-го по 40-ий вагон по ходу руху поїзда), прийняте у відповідності до відповідності до вимог чинного законодавства, а тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, підстави для задоволення позовних вимог у вказаній частини відсутні.

Крім того, судовою колегією враховується, що визначення у протоколі ймовірної причини транспортної пригоди та покладання за це вини на власника вагону №57869695 не спричиняє жодних правових наслідків для Позивача, оскільки не покладає на нього додаткових обов'язків та не створює інших негативних наслідків.

Таким чином, як вірно зазначив Окружний адміністративний суд м. Києва, за факту порушення права ТОВ «ТенгизТрансГаз» у зв'язку із складенням протоколу оперативної наради від 12.03.2014 року за № 143-1-17/8, а також за недоведеності останнім протиправності дій та бездіяльності відповідачів, допущених ними, на думку Позивача, під час службового розслідування транспортної пригоди, яка сталася 02.02.2014 о 5 год. 45 хв. на 371-ому км непарного перегону Удачна-Межова Донецької залізниці з вантажним поїздом №3161, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТенгизТрансГаз» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТенгизТрансГаз» до Державної адміністрації залізничного транспорту України, державного підприємства «Донецька залізниця», третя особа - Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.