Справа № 2а-363/12/0370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Справа № 59657/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Димарчука І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі Волинської області до Камінь-Каширської міжрайонної державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі Волинської області 13.02.2012 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Камінь-Каширської міжрайонної державної фінансової інспекції у Волинській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу №330-14/1195 від 30.12.2011 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що при проведенні індексації страхових виплат апелянт керувався листами Міністерства праці та соціальної політики України від 24.04.2008 року № 3872/0/14-08/10 та від 13.02.2009 року № 1574/0/14-09/10, в яких рекомендовано, як виняток, визначити березень 2008 року та березень 2009 року базовими при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації, зафіксувавши для подальшої виплати суму індексації, нараховану в лютому 2008 року та в лютому 2009 року, а розрахунок індексу для проведення подальшої індексації розпочати з квітня. Оскільки відповідно до п.14 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 роз'яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінпраці, то зазначені листи Міністерства праці та соціальної політики України мають обов'язкову силу для робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і є керівними документами.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Контрольно-ревізійним відділом в Камінь-Каширському та Любешівському районах Волинської області на підставі направлень №104 від 31.10.2011 року та №106 від 02.11.2011 року проведено ревізію цільового та законного використання коштів Фонду за період з 01.07.2010 року по завершений звітний період 2011 року (01.11.2011 року).

За результатами ревізії було складено акт №330-14/22 від 16.12.2011 року, в якому зафіксовані порушення пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, а саме: при проведенні індексації страхових виплат в ревізійному періоді невірно визначено базовий період, що призвело до нарахування індексації щомісячних страхових виплат в занижених розмірах. Загальна сума заниження індексації склала 16801,91 грн., в тому числі: в II півріччі 2010 року - 5180,15 грн., протягом січня-жовтня 2011 року - 11621,76 грн.

На підставі вищевказаного акту ревізії було пред'явлено позивачу вимогу №330-14/1195 від 30.12.2011 «Про усунення порушень, виявлених ревізією Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі», якою окрім іншого пунктом 4 зобов'язано позивача донарахувати та оплатити потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві індексацію щомісячних страхових виплат в сумі 16801,91 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підставою для прийняття вимоги 330-14/1195 від 30.12.2011 «Про усунення порушень, виявлених ревізією Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь - Каширському районі» є порушення п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, що має вищу юридичну силу, а листи Міністерства праці та соціальної політики України № 3872/0/14-08/10 від 24.04.2008 року, №1574/0/14-09/10 від 13.02.2009 року не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а тому несуть лише рекомендаційний характер, то і вищевказана вимога відповідача є такою, що відповідає нормам чинного законодавства України та прийнята в межах компетенції Камінь-Каширської міжрайонної державної фінансової інспекції у Волинській області.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Положенням про Держфінінспекцію, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, її визначено як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфініспекція утворена шляхом реорганізації Головного контрольно-ревізійного управління України відповідно до Указу Президента України від 9 грудня 2010 року №1085/2010.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №765 від 20.07.2011 року «Про утворення територіальних органів Державної фінансової інспекції» шляхом реорганізації Контрольно-ревізійного управління у Волинській області утворено Державну фінансову інспекцію у Волинській області, структурним підрозділом якої є Камінь-Каширська міжрайонна державна фінансова інспекція.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Пункт 7 статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» закріплює право контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Процедуру здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхування від нещасного випадку) визначає Порядок здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2003 року №1845 (пункт 1 цього Порядку).

За правилами пункту 2 зазначеного Порядку державний нагляд у сфері соціального страхування від нещасного випадку здійснюють Мінпраці, Держпромгірнагляд, Держфінінспекція та їх територіальні органи.

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку нагляду у сфері страхування від нещасного випадку контроль за додержанням страхувальниками законодавства про страхування від нещасного випадку здійснюється органами державного нагляду відповідно до законодавства та їх компетенції. У межах своєї компетенції такі органи надають і обов'язкові до виконання подання щодо усунення порушень, виявлених під час перевірки (пункт 14 цього Порядку).

Пунктом 8 зазначеного Порядку до компетенції Держфінінспекції по нагляду у сфері соціального страхування віднесено перевірку фінансової діяльності виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, а саме: перерахування, облік і цільове використання страхових коштів, матеріальних цінностей, їх збереження, стан і достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності; розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; використання і збереження державного та комунального майна, втому числі переданого в користування.

Головним органом у системі органів державного нагляду щодо забезпечення здійснення державного нагляду за додержанням Фондом законодавства про страхування від нещасного випадку відповідно до абзацу третього пункту 3 Порядку нагляду у сфері страхування є Мінпраці. Саме до його компетенції пунктом 6 цього Порядку віднесено перевірку питань додержання встановленого порядку щодо: управління страхуванням від нещасних випадків; здійснення страхування від нещасних випадків та проведення реєстрації страхувальників; розрахунку розміру, збирання та акумулювання страхових внесків страхувальників, у тому числі щодо обґрунтованості встановлення знижки до страхових внесків (за низький рівень травматизму, професійної захворюваності та належний стан охорони праці) чи надбавки (за високий рівень травматизму, професійної захворюваності та неналежний стан охорони праці) страхувальників; здійснення застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, страхових виплат і надання соціальних послуг; виконання обов'язків, пов'язаних з координацією страхової діяльності.

За змістом ч.6 ст.2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» порядок проведення Держфінінспекцією державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, за правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Разом із тим пунктом 19 вказаного Порядку проведення інспектування встановлено, що якщо під час ревізії Держфінінспекцією виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти.

З огляду на встановлене у статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» право Держфінінспекції пред'являти вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства лише з питань збереження і використання державної власності та фінансів, а також на межі компетенції Держфінінспекції щодо контролю за додержанням страхувальниками законодавства про страхування від нещасного випадку, визначені Порядком нагляду у сфері страхування, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у Камінь-Каширської міжрайонної державної фінансової інспекції у Волинській області повноважень заявляти вимогу про усунення виявлених у ході ревізії цільового та законного використання коштів Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі Волинської області порушень порядку індексації страхових виплат шляхом перерахунку і донарахування сум індексації.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24.06.2014 року в справі №21-220а14.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду в частині спростовують, а тому така підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі №2а-363/12 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камінь-Каширському районі Волинської області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.4 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в Камінь-Каширському та Любешівському районах Волинської області від 30.12.2011 року №330-14/1195 щодо нарахування та виплати індексації щомісячних страхових виплат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 24.02.2015 року.