Справа № 186/137/15-а
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/137/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Янжули С. А.,

при секретарі Лиман Н.П.

розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до батальйону ДПС ДАІ взводу із забезпечення супроводження БДПС ДАІ ГУМВС України в м. Дніпропетровську в особі прапорщика Будими Олексія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до батальйону ДПС ДАІ взводу із забезпечення супроводження БДПС ДАІ ГУМВС України в м. Дніпропетровську в особі прапорщика Будими Олексія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 січня 2015 року, приблизно о 13:00 годині, він їхав на службовому автомобілі "Ваз 2107", державний номер 04 2099 , по вул. Погребняка в м. Дніпропетровську. Здійснюючи рух, він помітив, що температура двигуна значно підвищилась. Через це він був змушений терміново зупинитися. Увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, як вказано у пп.9 "а" ПДР України, він вийшов оглянути автомобіль. В цей час до нього підійшов відповідач - інспектор ДПС Будима О.М. та сказав, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: здійснив зупинку-стоянку в дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", чим порушив вимоги дорожнього знаку, після чого склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.122 КУпАП та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 грн.

З вищевикладеною постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Діяння повинне бути винним, а саме: суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення характеризується умислом або з необережності. Адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визначається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна і могла їх передбачити.

У його діях, які кваліфікуються по ч.1 ст.122 КУпАП, відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб'єктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення. Винних дій він не вчиняв, оскільки це була вимушена зупинка з причини неполадки автомобіля, тому для уникнення аварійної ситуації на дорозі та для нормальної можливості руху транспорту на даній ділянці дороги, ним вчинено вимушену зупинку на боковій частині, щоб не заважати руху транспорту.

Таким чином, в його діях відсутня суб'єктивна сторона (умисел або необережність) складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В момент його вимушеної зупинки, з ним в машині перебував його товариш-колега ОСОБА_5, який може підтвердити той факт, що зупинка була вимушена і що була ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Взагалі вчинене ним діяння не підпадає під кваліфікацію адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови ним, нібито, порушено п. 3,34 д.1 ПДР України, хоча при винесенні даної постанови інспектор ДАІ не врахував інших положень ПДР України, а саме: п.п. 9.9 "а" та 15.14, де вказується про можливість вимушеної зупинки, що не є порушенням ПДР, а саме:

Пункт 9.9. ПДР України: "аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі "; Пункт 15.14 ПДР України: "у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил".

У його випадку було здійснено вимушену зупинку і це не слід розцінювати, як порушення ПДР та кваліфікувати діяння як адміністративне правопорушення.

Крім того, слід врахувати те, що працівником ДАІ було порушено також вимоги(правила) встановлені КУпАП. Було порушено вимоги статті 247 КУпАП, а саме: працівник ДАІ не застосував даної статті і незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, а навпаки, інспектор зобов'язаний був закрити провадження, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

Отже, вищенаведене свідчить, що ним не було вчинено адміністративного правопорушення та його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності.

Просить врахувати, що згідно ст.188 КУпАП при оскаржені постанов про накладення адміністративного стягнення до суду, потрібно керуватися загальними принципами Кодексу адміністративного судочинства, а ч.2 ст.71 цього Кодексу встановлює, що при оскаржені дій органів державної влади, саме останні повинні доказувати правомірність своїх дій.

Просить суд постанову ПС1 №838800 від 26 січня 2015 року ІДПС ВДАІ батальйону ДПС ДАІ взводу із забезпечення супроводження БДПС ДАІ ГУМВС України в м. Дніпропетровську в особі прапорщика Будими Олексія Миколайовича скасувати за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність в письмовому проваджені, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки суду не відома, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши докази, якими позивач обґрунтував свої позиції по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в публічно-правових відносинах, які врегульовані КАСУ.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 26 січня 2015 року о 13:07 годині позивач рухався по вул. Погребняка м. Дніпропетровська на автомобілі ВАЗ 2107 д/н 04 2099, не виконав вимог дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена), здійснивши зупинку в зоні дії знаку.

В зв'язку з цим, 26 січня 2015 року інспектором ІДПС ВДАІ взводу із забезпечення супроводження БДПС ДАІ ГУМВС України в м. Дніпропетровську прапорщиком Будимою Олексієм Миколайовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.122 КУпАП та винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в міський суд у порядку, визначеному КАС України.

У відповідність п.4 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про заміну заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки, Пункт 15.14 ПДР України передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. Дійсно, включення аварійної світлової сигналізації передбачено в разі невідкладної зупинки з причини неможливості подальшого руху: технічна несправність, яка виключає можливість з'їзду в небезпечне місце, раптове погіршення самопочуття водія та деякі інші випадки. Однак, в разі вимушеної зупинки в місці заборони зупинки та стоянки водій зобов'язаний включити аварійну сигналізацію (що було зроблено позивачем) та виставити знак аварійної зупинки (що ним зроблено не було), що передбачено п.9.10 Правил дорожнього руху. Крім того, позивачем не надано доказів того, що ним було вжито всі необхідні заходи для того, щоб прибрати транспортний засіб з місця, де зупинку заборонено.

Разом з тим, суд вважає, що, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують відповідальність, а саме: неполадки в роботі двигуна автомобіля, що призвели до вимушеної зупинки та прийняття усіх заходів для уникнення аварійної ситуації - ввімкнення аварійної світлової сигналізації, незначне правопорушення, щире каяття правопорушника, суд вважає за можливе змінити постанову в частині зміни заходу стягнення, звільнивши порушника від адміністративної відповідальності по малозначності скоєного і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справи, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Зважаючи на обставини даного правопорушення, суд вважає за можливе звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч.2 ст. 284, п.4 ч.1 ст. 251, ст. 293 КУпАП, ст. 159,160,163 КАС України, - суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до батальйону ДПС ДАІ взводу із забезпечення супроводження БДПС ДАІ ГУМВС України в м. Дніпропетровську в особі прапорщика Будими Олексія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовільнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №838800 від 26 січня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 /двісті п'ятдесят п'ять/ гривень 00 копійок - змінити в частині зміни заходу стягнення.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності по ст. 22 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження в справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Янжула