Справа № 2а-170/3845/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Київ К/9991/4820/12

№ К/9991/4820/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Вербицької О.В., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шостпродторг»

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011

у справі № 2а-1870/3845/11 Сумського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Шостпродторг»

до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції (ОДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2011 позовні вимоги задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № /0 від 18.11.2010, № /1 від 23.12.2010, /2 від 11.03.2011 та № /3 від 01.06.2011, якими визначено зобов'язання ТОВ «Шостпродторг» з податку на додану вартість в сумі 133498, 38 грн., з яких за основним платежем - 95355,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38142,40 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2011 та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ТОВ «Шостпродторг» просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 та залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2011, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги, ОДПІ просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування позивачу податкових зобов`язань із податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленням-рішенням, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 08.11.2010 № 1495/1502/36079756 про порушення позивачем норм підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР), а саме: завищено податковий кредит у податковому обліку за липень 2010 року на 95356,00 грн. у зв`язку з включенням сум податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними позивачу ТОВ «Агропродтрейд», фактичне місцезнаходження якого невідоме, а в деклараціях якого за червень, липень 2010 року оподатковувані операції не вказані.

За наслідками перевірки та адміністративного оскарження ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.11.2010 № /0, від 23.12.2010 № /1, від 11.03.2502/2 та від 01.06.2011 № /3 про визначення позивачу податкових зобов`язань із податку на додану вартість у сумі 133498,38 грн., у тому числі, 95355,98 грн. - за основним платежем та 38142,40 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Як встановлено у судовому процесі, з посиланням на виконання ряду договорів поставки товару (зерно пшениці 2-го та 3-го класу, кукурудзи) від 10.06.2010 № к/10/06/2010, від 22.06.2010 № к/22/06/2010, від 06.07.2010 № к/06/07/2010 та від 26.07.2010 № 26/07/2010-2, укладених між позивачем (покупець) та ТОВ «Агропродтрейд» (постачальник), останній виписав податкові накладні на поставку зерна, позивач сплатив вартість товару, а суми ПДВ у його ціні відніс до складу податкового кредиту.

Задовольняючи позовні вимоги та зробивши висновок про правомірне включення позивачем у податковому обліку до суми податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених ТОВ «Агропродтрейд» за товар, суд першої інстанції виходив з реального характеру поставок. Цей висновок суд обґрунтував посланням на надані позивачем видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, виписки по рахунку, договір з ДП ДАК «Хліб України «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» на переробку зерна, акт про результати переробки зерна, складські квитанції на зерно, довіреності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що факт поставки позивачу ТОВ «Агропродтрейд» зерна не може вважатися встановленим, з огляду на те, що оцінка доказів, взятих судом першої інстанції до уваги, зроблена без дотримання вимог статті 86 КАС України. Згідно з цією статтею суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, обґрунтовано взяв до уваги обставини, які свідчать про відсутність у ТОВ «Агропродтрейд» будь-яких ознак фактичної діяльності, а саме: згідно із даними ЄДРПОУ основними видами діяльності товариства є оптова торгівля харчовими продуктами, напоями і тютюновими виробами; не будучи виробником зерна, товариство згідно з даними податкової та статистичної звітності не має на балансі матеріальних ресурсів (основних засобів), які б дозволяли здійснювати операції з поставки зерна (транспортування, зберігання тощо); за місцем державної реєстрації (м. Київ, вул. Туполєва, 17/в) товариство відсутнє; місцезнаходження товариства, його засновника і директора ОСОБА_4 приховується від контролюючих органів, податкова звітність товариством не подається, податки не сплачуються. Згідно з пунктом 2.3 вище перелічених договорів поставки товар (зерно) поставляється на умовах СРТ за адресою: Сумська область, м. Кролевець, вул. Андріївська, 10, ДП ДАК «Хліб України» «Кролевецький КХП». Як свідчать приєднані до справи копії складських квитанцій на зерно, зерновий склад ДП ДАК «Хліб України» «Кролевецький КХП» прийняв на зберігання зерно від ТОВ «Шостпродторг» (а.с. 102-104). Отже, фактичного руху зерна не відбувалося, документи щодо підтвердження джерела походження зерна не надані.

Підпунктом 1.7 ст.1 Закону № 168/97-ВР визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 вказаного Закону у редакції Закону України від 25.03.2005 № 2505-IV податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (підпункт 7.4.5 пункту 7.4 вказаної статті).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21.01.2011 у справі за позовом ТОВ «СІБ» до ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, неналежним чином оформлена (підписана не уповноваженою особою) податкова накладна не може бути підставою для нарахування податкового кредиту за наявності фактів, що ставлять під сумнів реальність наданої послуги.

Статтею 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, дійшов обгрунтованого висновку, що саме лише оформлення документів не свідчить про факт поставки позивачу товару від ТОВ «Агропродтрейд».

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шостпродторг» залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.В. Вербицька
підписМ.П. Зайцев