Справа № 632/3312/14-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.Справа № 632/3312/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бондара В.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2015р. по справі № 632/3312/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахування і виплати недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії "Дітям війни",

ВСТАНОВИЛА:

10.12.2014 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області (далі-відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком,встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з 19.06.2011року.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність за період з 10.06.2014 року по 02.08.2014 року,з врахуванням фактично проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та прийняти нову,якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач є дитиною війни та за приписами ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з приписів ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни та за приписами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи частково позов суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права надавши перевагу ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" над постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року за № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу. Також судом правильно визначено розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до Конституції України закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Пунктом 4 розділу VІІ Закону України від 23.12.2010 року № 2857-VI "Про Державний бюджет України на 2011 рік", в редакції закону, що набула чинності з 22.07.2011 року згідно із Законом України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 22.12.2011 року № 4282-VI "Про Державний бюджет України на 2012 рік" п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 06.12.2012 року № 5515-VI "Про Державний бюджет України на 2013 рік" передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках розмір підвищення дітям війни пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії призначаються і здійснюються в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 7 Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" 06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету".

28.12.2011 року Кабінетом Міністрів прийнята постанова N 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 року N 293, від 23 квітня 2012 року N327, від 13 березня 2013 року N 149, від 25 березня 2014 року N 112, що набрала чинності 12.01.2012 року.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" до змін, внесених Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 02.08.2014 року, не передбачав того, що підвищення дітям війни призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01.01.2014 року (до 03.08.2014 року) відновили свою дію положення ст. 6 Закону України від 18.11.2004 року № 2195-IV "Про соціальний захист дітей війни".

Оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо виплати позивачу підвищення з 10.06.2014 року по 02.08.2014 року колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог про зобов'язання нарахувати та виплатити на користь позивача з підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни починаючи з 10.06.2014 року по 02.08.2014 року, з відрахуванням фактично проведених виплат.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення,а постанову суду-без змін.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2015р. по справі № 632/3312/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бондар В.О. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 23.02.2015 р.