Справа № 826/4374/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4374/14 Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук Н.М. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної служби інтелектуальної власності України до Державної виконавчої служби України про скасування постанови №40228179 від 03.03.2014,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Державної служби інтелектуальної власності України звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України, в якому просив скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП №40228179 від 03.03.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-12400/12/2670 задоволено позов Всеукраїнської громадської організації «ОСНОВА» до Державної служби інтелектуальної власності України, у зв'язку з чим визнано протиправними дії Державної служби інтелектуальної власності України щодо відмови у виправленні помилки в свідоцтві України на знак для товарів і послуг №147792 та зобов'язано викласти перелік товарів та послуг за кодом 511 відповідно до заявки від 22.07.2010 №m201011341 щодо реєстрації словесної торговельної марки «ОСНОВА» для товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг в редакції заяви про уточнення від 13.07.2011.

На підставі заяви стягувача Окружним адміністративним судом міста Києва 19.12.2012 було видано виконавчий лист №2а-12400/12/2670 про зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до свідоцтва України на знак для товарів і послуг №147792 та викласти перелік товарів та послуг за кодом 511 відповідно до заявки від 22.07.2010 №m201011341 щодо реєстрації словесної торговельної марки «ОСНОВА» для товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг в редакції заяви про уточнення від 13.07.2011.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№40228179 від 16.10.2013, за якою боржнику було надано строк на самостійного виконання рішення суду протягом семи днів з моменту винесення (отримання) постанови.

Згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, Державною службою інтелектуальної власності України 21.10.2013 отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№40228179 від 16.10.2013.

Листом від 25.10.2013 за вих. № 1-7/8217 Державна служба інтелектуальної власності України повідомила відповідача про неможливість виконання рішення суду у семиденний термін, оскільки внести зміни до свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 147792 та викласти перелік товарів та послуг за кодом 511 відповідно до заявки від 22.07.2010 № m 201011341 щодо реєстрації словесної торговельної марки «ОСНОВА» для товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг в редакції заяви про уточнення від 13.07.2011 можливо шляхом публікації, а Державною службою інтелектуальної власності України відповідну публікацію буде здійснено лише у черговому номері офіційного бюлетеня «Промислова власність».

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№40228179 від 16.10.2013 позивач звернувся з листом за №1-12/8279 від 28.10.2014 до Державного підприємства «Український інститут промислової власності» з метою забезпечення здійснення підготовчих дій щодо внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомостей щодо змін до свідоцтва №147792 стосовно викладення переліку товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг в редакції заяви про уточнення від 13.07.2011 стосовно заявки №m 201011341 та здійснення підготовки відповідних відомостей до публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Листом Державного підприємства «Український інститут промислової власності» від 01.11.2013 позивача було повідомлено про внесення 30.10.2013 відомостей до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно внесення змін до свідоцтва України №147792 на знак для товарів і послуг «ОСНОВА» в частині викладення переліку товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг у редакції заяви про уточнення від 13.07.2011 відносно заявки №m 201011341 згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2012 у справі №2а-12400/12/2670. Публікацію відомостей здійснено 25.11.2013 у бюлетені «Промислова власність» №22.

03 березня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову ВП №40228179 про стягнення виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн., яка супровідним листом № 13-0-34-4968/5-181/15 від 05.03.2014 була направлена на адресу Державної служби інтелектуальної власності України.

Позивач заперечує законність вищевказаної постанови, у зв'язку з чим просить скасувати її з підстав невідповідності нормам чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно із статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, стягнення виконавчого збору є саме тим заходом, який застосовується державним виконавцем у випадку невиконання боржником рішення суду в строк, що ним встановлений.

Згідно із пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 3.7 зазначеної Інструкції, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на адресу позивача було направлено вимогу ВП №40228179/15 від 03.03.2014 про негайне виконання рішення суду та надання відповідних документів на підтвердження його фактичного виконання.

Листом Державної служби інтелектуальної власності України №1-7/1973 від 13.03.2014 відповідача було повідомлено про повне виконання рішення суду шляхом внесення до Реєстру відомостей стосовно внесення змін до свідоцтва №147792 в частині викладення переліку товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг у редакції заяви про уточнення від 13.07.2011 стосовно заявки №m 201011341, про що здійснено відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність» №22. До зазначеного листа позивачем було надано виписку №1779 від 13.11.2013 з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва №147792 станом на 13.11.2013 про внесення змін до свідоцтва за рішенням суду.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Положення про офіційні видання державної системи правової охорони інтелектуальної власності, затвердженого наказом Державної служби інтелектуальної власності України №243-н від 08.12.2011, офіційний бюлетень «Промислова власність» - друковане періодичне видання, яке виходить 2 рази на місяць.

Оскільки позивач в своєму листі від 25.10.2013 року №1-7/8217 повідомив відповідача про неможливість своєчасного виконання ним рішення суду з незалежних від нього причин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Державної служби інтелектуальної власності України виконавчого збору в сумі 1360,00 грн. на підставі спірної постанови №40228179 від 03.03.2014, оскільки відомості щодо внесення змін до свідоцтва №147792 стосовно викладення переліку товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг в редакції заяви про уточнення від 13.07.2011 стосовно заявки №m 201011341 за рішенням суду були внесені до реєстру та опубліковані лише 25.11.2013 року в №22 офіційного бюлетеня «Промислова власність».

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено - 09.02.15 р.

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.