Справа № 821/4534/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4534/14
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" до Реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні за участю третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна" (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (відповідач), в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (82/100) за адресою: АДРЕСА_1, проведеної Херсонським державним бюро технічної інвентаризації на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.11.2009 року. На підставі вищевказаного рішення Херсонським державним бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2. Позивач також просить привести сторони у стан, що існував до реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: зобов'язати реєстраційну службу Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєструвати право власності на нерухоме майно (82/100) за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що банк як іпотекодержатель має намір звернути стягнення на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, але вона не перереєструвала на себе право власності на нерухоме майно після скасування рішення суду про визнання за гр-м ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно від 02.11.2009 року №2-4588.

Позивач подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Реєстраційна служба Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на те, що є структурним підрозділом Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, не має власної печатки, балансу, тощо, не є юридичною особою і не може бути учасником судового процесу. Стосовно зобов'язання скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за одним суб'єктом та привести сторони у стан, що існував до реєстрації права власності на нерухоме майно шляхом проведення реєстрації права власності за іншим суб'єктом відповідач зазначає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити конкретну дію, зокрема, провести скасування права власності та в подальшому державну реєстрацію права власності, виходить за межі компетенції суду та завдань адміністративного судочинства, є формою втручання у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень. Реєстрація прав чи скасування реєстрації прав на нерухоме майно відбувається за заявницьким принципом. Згідно статті 16 Закону для проведення державної реєстрації заявник подає заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлені наказом Міністерства юстиції України від 17.04.2012 № 595/5 "Про впорядкування відносин, пов'язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Щодо посилання позивача та те, що представник третьої особи звертався з заявою про скасування права власності на вищезазначене майно, але йому було відмовлено, відповідач пояснив, що подаючи заяву про скасування заявник ОСОБА_2 подав рішення Апеляційного суду Херсонської області №22ц-948 від 21.04.2010 про скасування рішення суду від 02.11.2009 року, але судового рішення про скасування рішення державного реєстратора, на підставі якого можливо провести скасування у заявника відсутнє.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, хоч були своєчасно повідомлені про день і час розгляду справи.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. За таких обставин справа розглядається в письмовому провадженні. Неявка в судове засідання третіх осіб не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Розглянувши справу за наявними матеріалами, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Закритим акціонерним товариством Банк Петрокоммерц - Україна", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна", приватному сільськогосподарському підприємству "Тонус" згідно кредитного договору № 07-03-06 від 07 березня 2006 р. надано кредит в розмірі 750 000 гривень, строк повернення кредиту встановлено до 06 листопада 2006 р. зі сплатою 22 % річних. Додатковою угодою №1 від 02.06.2006 р. до Кредитного договору загальний ліміт заборгованості за кредитом встановлено 1 400 000 грн. Згідно договору про надання овердрафту № 06-03-06 від 03 березня 2006 р. ПСП "Тонус" наданий кредит у формі овердрафт, строк дії договору встановлено до 03 березня 2007 р. Загальний ліміт овердрафту згідно п. 1.2 договору про надання овердрафту, переглядається банком щомісяця, про що складаються додаткові угоди. Таким чином, Додатковою угодою від 21.08.2006 до договору про надання овердрафту, загальний ліміт овердрафту встановлено 2 000 000 гривень зі сплатою 22 % річних.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевикладеними кредитними договорами ОСОБА_1 передано в іпотеку банку нерухоме майно: 82/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується укладеним договором іпотеки, посвідченим ОСОБА_4, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 31 березня 2006 року за реєстровим № 1305.

У зв'язку з невиконанням ПСП "Тонус" кредитних зобов'язань банком звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Позивач зазначає в позові про те, що в 2009 році відповідно до ст.ст. 33, 38 Закону України "Про іпотеку" банком було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (82/100), що є предметом іпотеки, з ОСОБА_2, у простій письмовій формі. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.03.2009 не був нотаріально посвідчено.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 листопада 2009 року у справі № 2-4588 за позовом ОСОБА_2 було визнано укладеним договір купівлі-продажу 82/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що укладений 18.03.2009 року між ЗАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_2; визнано за ОСОБА_2 право власності на 82/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного рішення Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 12.02.10 проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (82/100), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за гр-м ОСОБА_2.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області, постановленою 21 квітня 2010 року, вищевказане рішення суду першої інстанції було скасовано, справу направлено на новий розгляд. В подальшому ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 2-2978/10 від 13.07.2010 позовна заява ОСОБА_2 до Банку, ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу укладеним, визнання права власності та вселення залишена без розгляду.

У зв'язку з невиконанням кредитних договорів, банк має намір звернути стягнення боргу за кредитним договором на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 Однак відповідачка не перереєструвала право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після скасування рішення суду про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_2

В позові зазначено, що ОСОБА_2 звертався до реєстраційної служби із відповідною заявою про скасування реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно. Однак, 01.10.2014 ним отримано рішення державного реєстратора про відмову у скасуванні за № 16174066, підставою для відмови стало неподання заявником рішення суду про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили.

Позивач вважає, що банк, як зацікавлена особа, має право звернутись до суду з позовом про скасування проведеної державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 та поновлення запису, що існував до проведення такої реєстрації, тобто про реєстрацію права власності на 82/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою, АДРЕСА_1, за ОСОБА_1

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначено Законом України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV). Згідно з частиною першою статті 2 Закону №1952-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.15 цього ж Закону - державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Підстави для державної реєстрації прав встановлені ст. 19 вказаного Закону і до них, зокрема, відносяться: договори, укладені у порядку, встановленому законом; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону; свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішення судів, що набрали законної сили; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, подані органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ст. 26 Закону та Порядку прийняття та розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5 (далі - Порядок №3502/5), єдиною підставою для скасування державної реєстрації є скасування рішення державного реєстратора. Згідно з пунктом 2.6 Порядку №3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Жодним чинним нормативним актом не передбачено обов'язок державного реєстратора скасовувати проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі поданої заяви заінтересованої особи у зв'язку із скасуванням правовстановлюючого документу, на підставі якого проведено таку державну реєстрацію.

В даному спорі з відповідною заявою про скасування запису про державну реєстрацію права власності звернувся гр-н ОСОБА_2, відповідачем йому було відмолено, оскільки рішення суду про скасування рішення державного реєстратора у заявника відсутнє. Суду не відомо, чи оскаржував ОСОБА_2 дане рішення від 01.10.14 про відмову у скасуванні.

Позивач не звертався до реєстраційної служби з заявою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказане майно.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач вказує у позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право та охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

З огляду на вказані законодавчі приписи до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Таким чином, вирішуючи у даній справі спірні правовідносини по суті, суд повинен встановити чи є оскаржувані дії відповідача такими, що породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і впливають на його права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, які виникли безпосередньо між позивачем та відповідачем.

Судом встановлено, що позивач не має повноважень щодо вчинення будь-яких дій від імені та в інтересах гр-на ОСОБА_2 у відносинах з державним реєстратором. Відмова державного реєстратора в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію за ним права власності на майно, не є порушенням будь-яких прав позивача. Позивач не надав суду доказів того, що існує судове рішення про скасування рішення державного реєстратора прав, яким зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_2

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 158 - 163 КАС України, суд

постановив:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Банк Петрокомерц-Україна" у задоволені позову про зобов'язання Реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (82/100) за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та про зобов'язання реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєструвати право власності на нерухоме майно (82/100) за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.3