Справа № 816/434/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/58191/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним і скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ від 27 серпня 2012 року №44о/с в частині звільнення позивача з посади начальника Київського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції в запас Збройних Сил за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 27 серпня 2012 року, зобов'язати поновити на службі та в черзі на квартирному обліку, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з липня 2001 року проходив службу в підрозділах управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області, з 19 січня 2011 року призначений на посаду начальника Київського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області (далі - Управління ДДУПВП).

Наказом Управління ДДУПВП від 27 серпня 2012 року №44 о/с майора внутрішньої служби ОСОБА_4 звільнено з посади начальника Київського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції на підставі п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) з 27 серпня 2012 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1062 «Про утворення територіальних органів Державної пенітенціарної служби», наказу Державної пенітенціарної служби України від 07 червня 2012 року №397 Октябрський та Київський міжрайонні відділи кримінально-виконавчої інспекції реорганізовано в Полтавський міжрайонний відділ (у тому числі Октябрський, Ленінський і Київський районні підрозділи).

Вказаним наказом №397 скорочено посади: начальника Октябрського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, начальника Київського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, заступника начальника Октябрського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, заступника начальника Київського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції і створено нові: а саме: начальника Полтавського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції та заступника начальника Полтавського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції.

У зв'язку з цим наказом Управління ДДУПВП від 21 червня 2012 року №122 «Про попередження персоналу кримінально-виконавчої інспекції про скорочення» персонал Київського та Октябрського міжрайонних відділів кримінально-виконавчої інспекції попереджено про можливе скорочення у зв'язку з удосконаленням організаційно-штатної структури з 27 серпня 2012 року, з яким 25 червня 2012 року ознайомлено позивача, тобто за 2 місяці до звільнення.

Судами встановлено, що протягом двох місяців, що передували звільненню, позивачу пропонувався ряд посад, але від цих посад позивач відмовився.

Порядок проходження служби працівниками органів Кримінально-виконавчої системи України регулюються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 64 "г" Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі).

Частинами 1, 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Таке звільнення допускається лише, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Згідно ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Частиною 1 ст. 42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. Вказана підстава підлягає першочерговому застосуванню.

Суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що третя особа ОСОБА_5 мав переважне право на призначення на посаду начальника Полтавського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції з огляду на те, що позивач обіймав рівнозначну керівну посаду протягом меншого терміну, ніж третя особа, а також мав діюче дисциплінарне стягнення - сувору догану та характеризувався посередньо. Позивачем не доведено більшої продуктивності результатів його роботи і більш високого рівня кваліфікації ніж у третьої особи.

Таким чином, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій стосовно того, що не підлягають задоволенню вимоги про поновлення позивача на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також поновлення позивача в черзі на квартирному обліку і стягнення моральної шкоди.

Аналізуючи наведені правові норми і враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач діяв в межах наданої компетенції відповідно до вимог законодавства і не порушував права та законні інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман