Справа № 522/282/14-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/282/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач у січні 2014 року звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання протиправними дій управління у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 01.01.2004 року за списком № 2, визнання протиправною відмову управління у перерахунку пенсії за віком з урахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до цих районів починаючи з 09.02.2007 року, зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 01.01.2004 року, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до цих районів починаючи з 09.02.2007 року та стягнення судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в управлінні пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та з 09.02.2007 року отримує пенсіє за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Під час нарахування пенсії за віком, йому за списком № 2 було враховано пільгове обчислення стажу в період роботи із шкідливими і важкими умовами праці в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до цих районів. Він працював в зазначених місцевостях у період з 15.02.1976 року по 19.04.1986 року. Також, він під час роботи у вказаних місцевостях працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а саме: у період з 26.04.1976 року по 01.02.1977 року будівельним майстром Сургутської ділянки будівельно-монтажного поїзду № 326; з 01.02.1977 року по 09.03.1977 року будівельним майстром; з 09.03.1977 року виконробом по Ульт-Ягунської ділянки; з 01.02.1981 року по 20.04.1985 року будівельним майстром Сургутської ділянки в будівельно-монтажному поїзді № 304; з 22.04.1985 року по 17.04.1986 року майстром з будівництва на Сургутській ділянці Сургутського спеціалізованого управління тресту «Востокбурвод». Вважає, що під час призначення йому пенсії, управлінням неправильно зроблено розрахунок стажу роботи для призначення пенсії. З довідки про розрахунок його стажу для призначення пенсії вбачається, що його загальний стаж роботи становить 25 років 10 місяців і 22 дні, але за період з 15.02.1976 року по 17.04.1986 року не було застосовано коефіцієнт (1,5). Таким чином, до його стажу не було включено стаж у 5 років та 1 місяць. 30.05.2013 року він звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії, але 21.06.2013 року управління своєю відповіддю повідомило йому про відсутність факту підтверджуючих пільги, що передбачають пільгове обчислення страхового стажу у зв'язку з чим управління надіслало запит до Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Сургут. 28.10.2013 року до управління надійшла архівна довідка з Державного архіву соціально-політичної історії Тюменської області, якою його трудовий стаж у період з 01.02.1977 року по 1985 рік був підтверджений. До теперішнього часу його пенсія не була перерахована. В його трудовій книжці є відмітка про те, що підприємства на яких він працював знаходяться в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. У 2004 році він звертався до управління за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням роботи у відповідних місцевостях (коефіцієнт 1,5) та надав повний пакет документів про наявність трудового стажу та стажу у важких умовах праці. Протоколом № 97 від 10.06.2004 року управління йому відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі ненадання даних про пільгову роботу. Він мав вийти на пенсію на пільгових умовах ще з 01.01.2004 року, але йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2, пенсію за віком з урахуванням роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в період з 01.02.1977 року по 1982 рік включно.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (надалі відповідач) та отримує пенсію за віком.

З копії трудової книжки позивача вбачається, що він з 15.02.1976 року по 17.04.1986 року працював на наступних посадах та у наступних місцевостях, а саме: з 15.02.1976 року по 19.04.1976 року слюсарем-монтажником у КММУ-4 тресту «Тюменьгормонтаж» Ямало-Ненецького національного округу; з 26.04.1976 року по 01.02.1977 року будівельним майстром Сургутської-прорабської ділянки, на якій був створений будівельно-монтажний поїзд № 304; з 01.02.1977 року по 09.03.1977 року будівельним майстром будівельно-монтажного поїзду № 304; з 09.03.1977 року по 01.02.1978 року призначений виконробом на Ульт-Ягунську ділянку; з 01.02.1978 року по 20.04.1985 року будівельним майстром на Сургутській ділянці; з 22.04.1985 року по 17.04.1986 року майстром з будівництва на Сургутській ділянці Сургутського спеціалізованого управління-тресту «Востокбурвод» Хантимансійського автономного округу Тюменської області (а.с.18-20).

Позивач своєю заявою від 30.05.2013 року звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України № 32-V від 26.07.2006 року «Про внесення змін до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.21), на що листом відповідача від 21.06.2013 року № 217/В-11 отримав відмову на підставі відсутності у пенсійній справі підтвердження пільг, що передбачає пільгове обчислення його страхового стажу та про направлення відповідного запиту до Пенсійного фонду РФ в м. Сургут щодо підтвердження наявності вказаного трудового стажу та отримання пільг (а.с.23).

Тобто згідно позовних вимог позивач вважає, що відповідач неправильно з'ясував факт розповсюдження дії пільги за працю в умовах Крайньої Півночі за період з 15.02.1976р. по 19.04.1986р.

Судом першої інстанції зазначено, що позивач працював: з 15.02.1976р. по 19.04.1976р.- в КММУ-4 тресту Тюменьгормонтаж; з 26.04.1976р. по 01.02.1977р.- в БМП № 326 Сургутської ділянки; з 01.02.1977р. по 1.02.1981р. по Ульт-Ягунській ділянці; з 01.02.1981р. по 20.04.1985р. в Сургутській ділянці Сургутського ділянці в БМП №304; з 22.04.1985р. по 17.04.1986р- в Сургутській ділянці Сургутського СУТ «Востокбурвод».

На запит відповідача з Державного архіву соціально-політичної історії Тюменської області надійшла архівна довідка від 15.10.2013р., з якої вбачається, що з архівних документів Спеціалізованого будівельно-монтажного поїзду №304 (СМП-304) тресту «Уралтранстехмонтаж» з наказів по особовому складу : позивач прийнятий з 01.02.1977р. за переводом з СМП-326 майстром; з 09.03.1977р. призначений в.о. прораба Ульт-Ягунської дільниці; з 21.11.1977р. за переводом призначений в.о. прораба на Усть-Юганську дільницю; з 0.01.1978р. переведений прорабом , з 01.01.1978р. переведений майстром; з 06.01.1978р. переведений з 01.02.1978р. буд-майстром, а з 31.03.1980р.-інженер з техніки безпеки , з 30.04.1982р. призначений в.о. ст. інженера - на Сургутську дільницю.

Проте накази з особового складу та особові картки СМП -304 в архіві відсутні., а в відомостях по заробітній платі він значиться лише по січень 1985р. відомості про заключення срочного трудового договору, розповсюдження льгот за працю в умовах в РКП відсутні, відомості по заробітній платі СМП-304 за 1983р. до архіву не поступали.

Таким чином відсутні належні відомості про працю з 15.02.1976р. по 01.02.1977р. , та про нарахування заробітної плати позивачу в СМП-304 за період з 01.02.1981р. по 20.04.1985р.,

Також відсутні будь-які відомості щодо праці позивача в Сургутській ділянці Сургутського СУТ «Востокбурвод» за період з 22.04.1985р. по 17.04.1986р.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач з 09.07.06.2013 року має право на перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в період роботи з 01.02.1977 року по 1982 рік включно.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"

Відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.72 року Законом СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" від 15.05.90 р. особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсії враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що надана позивачем копія трудової книжки та довідка з Державного архіву соціально-політичної історії Тюменської області спростовує твердження позивача щодо його праці в період з 15.02.1976р. по 01.02.1977р., та наказів СМП-304 з 1983-1985р. та нарахування йому заробітної плати в період 1983-1985р.р.

Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що трудова книжка позивача, а також архівні довідки підтверджують факт роботи в особливих умовах позивача за інший період . Вказані документи містять всю необхідну інформацію для пільгового обчислення страхового стажу за період з 01.02.1977р. по 1983р. , а тому відмова відповідача за цей період в такому обчисленні є протиправною.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що вказані підприємства на яких працював позивач знаходилось у місті Нижнівартовську Ханти-Мансійського автономного округу, місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі та довідками про підтвердження стажу, займаних посад та місця роботи з яких вбачається, що місцевості у яких працював позивач у період з 15.02.1976 року по 17.04.1986 року є місцевостями прирівняними до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а посади відносяться до посад за списком № 2, тобто до посад на які розповсюджувалася дія Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року та від 26.09.1967 року «про пільги для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них» (а.с.30-46). Районний коефіцієнт застосовувався (1,7).

Також колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що згідно протоколу № 97 від 10.06.2004р. позивачу було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах за списком №2 у зв'язку з ненаданням даних про пільгову пенсію та оскільки будь-яких вагомих та обґрунтованих доказів причин не звернення позивача до суду з 2004р. позивач не надав, тому враховуючи вимоги ст.99,100 КАС України наявні підстави вваж ти, що його заява про поновлення строку на звернення до суду не підлягає задоволенню

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 183-2,195,197, 200, 206 ,254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси - залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.