Справа № 804/16232/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріНовченко Є.Ю.
представника позивача представника відповідача 1 Зайцевої Л.О. Бах Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону до Відповідача 1 Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та Відповідача 2 Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування розрахунків, -
Восьмий воєнізований гірничорятувальний загін звернувся до Відповідача 1 Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та Відповідача 2 Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати розрахунки.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно сформовано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій із вимогою сплатити суму відшкодувань - фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за попередні періоди. На думку позивача розрахунки винесено відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства, що є підставою для їх скасування.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі позов не визнали, надали до суду заперечення. Представник відповідача 1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Восьмим воєнізованим гірничорятувальним загоном отримано від Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області лист з додатками - розрахунками (вх. №3780/02/14 від 04.09.2014 року, вх. №3698/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3697/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3696/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3695/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3694/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3693/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3692/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3691/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3690/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3689/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3688/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3687/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3686/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3685/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3684/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №3683/02/14 від 03.09.2014 року, вх. №2456/02/13 від 23.06.2014 року, вх. №3779/02/14 від 04.09.2014 року) про вимогу сплатити у вересні 2014 року суму відшкодувань - фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за попередні періоди.
Вказані розрахунки виставлені Управлінням Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області з 2005 року і складають суму у розмірі 1 643 042,51 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Згідно пункту 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі Інструкція №21-1 від 31.12.2003 року), витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058- IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
У відповідності до пункту 6.5 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 року розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.
За змістом пункту 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Таким чином, з норм даного положення випливає, що тільки у випадку зміни розміру пенсії або настання обставин, які безпосередньо впливають на суму відшкодування, органи пенсійного фонду мають право для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за попередні періоди.
Судом встановлено, що згідно статті 6 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 року відсоток відшкодування підприємствами змінювався, а саме з 20% за 2004 рік до 100% за 2012 рік та всі наступні роки, тому суми до відшкодування по кожному з пенсіонерів, вказаних у розрахунках, є зростаючими та не включать в себе попередні суми.
Стосовно посилання позивача на відсутність боргу згідно акту звірення від 20.01.2014 року суд зазначає, що оскаржувана заборгованість виникла з моменту отримання розрахунків про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, а саме з вересня 2014 року, що буде відображено в акті звірення на початок 2015 року.
При цьому, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області були надіслані річні розрахунки з 2005 по 2013 роки, де заповнена графа 16, а саме сума відшкодування підприємства за попередній рік.
Отже, чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок в повному обсязі відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1.
Крім того, суд зазначає, що сам по собі розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не носить обов'язкового характеру для виконання позивачем та не тягне за собою безспірне стягнення зазначених у ньому сум, оскільки такі суми стягуються в судовому порядку. Позивач не позбавлений права надавати заперечення проти такого розрахунку при розгляді справи по стягненню сум на підставі зазначеного розрахунку.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що задоволенню не підлягають.
В силу пункту 4 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України постанова складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат.
При поданні даного адміністративного позову до суду позивачем у порядку підпункту першого пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» було сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Отже, сума судового збору в розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону до Відповідача 1 Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та Відповідача 2 Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування розрахунків - відмовити у повному обсязі.
Стягнути з Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Степаненко