Справа № П/811/3560/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Справа №П/811/3560/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги та податкових повідомлень-рішень.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування:

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.10.2014 р., яким позивачу нараховано штрафні санкції в розмірі 1 068,07 грн.;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-В 000531701 від 01.10.2014 р. на суму 10 680,66 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 13.10.2014 р., яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 13.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 12 072,78 грн., у тому числі 8 048,52 грн. основного платежу та 4 024,26 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- податкового повідомлення-рішення № від 13.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 14 203,20 грн., у тому числі 9 468,80 грн. основного платежу та 4 734,40 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки відповідача ґрунтуються лише на підставі даних отриманих з актів перевірки ПП «Торктранспроект» та його контрагентів, натомість податковим органом не взято до уваги документи первинного та бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_1

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та подав клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.107).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.48).

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 10.12.2014 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.109), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 18.09.2014 р. по 24.09.2014 р. посадовою особою Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградської області відповідно до наказу №1775 від 17.09.2014 р. (а.с.60) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Торктранспроект» за травень, липень 2012 року за результатами якої складено акт №760/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 01.10.2014 р. висновками якого, зокрема, є порушення ФОП ОСОБА_1, на думку відповідача:

- п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2012 рік у сумі 8 048,52 грн.;

- п.198.2, 198.6, ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим донараховано податок на додану вартість в сумі 9 468,80 грн., у тому числі за травень 2012 року на 3 068,80 грн., за липень 2012 року на 6 400,00 грн.;

- п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування», у зв'язку з чим донараховано ЄСВ за 2012 рік в сумі 10 680,66 грн.;

- п.44.1, 44.3 ст. 44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України щодо ненадання посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать та пов'язані з предметом перевірки (а.с.19-36).

На підставі акта перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-В 000531701 від 01.10.2014 р. на суму 10 680,66 грн. (а.с.15);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.10.2014 р., яким позивачу нараховано штрафні санкції в розмірі 1 068,07 грн. (а.с.14);

- податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2014 р., яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510,00 грн. (а.с.16);

- податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 12 072,78 грн., у тому числі 8 048,52 грн. основного платежу та 4 024,26 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.17);

- податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 14 203,20 грн., у тому числі 9 468,80 грн. основного платежу та 4 734,40 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.18).

Як встановлено в судовому засіданні, оскаржуваними рішеннями податковим органом визначено позивачу грошове зобов'язання у зв'язку з включенням позивачем до складу витрат та податкового кредиту сум ПДВ за господарськими операціями з ПП «Торктранспроект», які на думку Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області не носять реального характеру.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбав у ПП «Торктранспроект» жалюзі та ролети, зокрема, у травні 2012 року на суму 18 412,80 грн., у тому числі ПДВ - 3 068,80 грн., у липні 2012 року на суму 38 400,00 грн., у тому числі ПДВ - 6 400,00 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.7-11). При цьому 47 344,00 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2012 рік (а.с.104-106), суму ПДВ 3 068,80 грн. - до складу до складу податкового кредиту за травень 2013 року (а.с.99-101), а суму 6 400,00 грн. - до складу податкового кредиту за липень 2013 року (а.с.94-96).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.12-13).

У відповідності до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що витрати та податковий кредит формуються платником податків на підставі належним чином оформлених первинних документів - видаткових та податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у травні та липні 2012 року сформовано витрати та податковий кредит, а також витрати за 2012 рік на підставі належно оформлених видаткової та податкової накладних, виданих йому ПП «Торктранспроект», яке на час видачі податкових накладних було зареєстроване платником податку на додану вартість, що не заперечується відповідачем, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України було зобов'язане виписувати податкові накладні.

Водночас визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Зі змісту акта №760/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 01.10.2014 р. встановлено, що видами господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є, зокрема, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (а.с.21).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що товари придбані у ПП «Торктранспроект» реалізовувалися, зокрема, ТОВ «Аптекар-Груп», ВАТ «Кіровоград Газ», ПАТ «Кіровоградобленерго», ПАТ «Гідросила», ТДВ «Інтерресурси», на підтвердження чого до суду надано копії податкових та видаткових накладних (а.с.81-92).

Таким чином, витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ПП «Торктранспроект» пов'язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1

Разом з тим, товарно-транспортна документація є доказом надання послуг з перевезення вантажів, а не постачання товару, відтак за наявності доказів фактичного отримання товару та його використання в господарській діяльності, відсутність у платника податку товарно-транспортної накладної не може позбавляти такого платника права на формування податкового кредиту за відповідною господарською операцією, оскільки податкове законодавство не пов'язує таке право з наявністю у платника податку товарно-транспортних накладних.

Окрім того, суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому, питання віднесення певних сум до складу витрат чи податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість, у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем за господарськими операціями з ПП «Торктранспроект» правомірно віднесено до складу витрат за 2012 рік 47 344,00 грн., а також до податкового кредиту за травень 2012 року - 3 068,80 грн., за липень 2012 року - 6 400,00 грн., а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 13.10.2014 р. підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, з огляду на висновки податкового органу про завищення позивачем у 2012 році витрат на суму 47 344,00 грн. та, як наслідок, заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 8 048,52 грн. Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області донараховано ФОП ОСОБА_3 єдиний соціальний внесок у розмірі 10 680,66 грн., у зв'язку з чим винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 01.10.2014 р., яким застосовано штрафні санкції в розмірі 1 068,07 грн.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі за текстом - Закон) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

З огляду на зміст п.2 ч.1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

У відповідності до п.6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. №455 (далі за текстом - Інструкція) органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб-підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до п.6.4 Інструкції вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників.

У відповідності до змісту п.3 ч.11 ст.25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Так як у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу, то відповідачем безпідставно донараховано ФОП ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок у розмірі 10 680,66 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 1 068,07 грн. При цьому суд зауважує, що відповідачем застосовано штрафну санкцію у розмірі 10%, а не 5%, як передбачено п.3 ч.11 ст.25 Закону.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-В 000531701 від 01.10.2014 р. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.10.2014 р. підлягають задоволенню.

Окрім того, Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на підставі п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України застосовано до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 510,00 грн. за порушення п.44.1, 44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, а саме: не надання документів (податкових та видаткових накладних, розрахункових документів), що підтверджують реалізацію товару придбаного у ПП «Торктранспроект» відповідно до направленого Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області запиту від 21.08.2014 р. №23752/10/11-23-17-01 «Про надання інформації та її документального підтвердження» (а.с.35).

У відповідності до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Зі змісту запиту від 21.08.2014 р. №23752/10/11-23-17-01 «Про надання інформації та її документального підтвердження про взаємовідносини з ПП «Торктранспроект» встановлено, що відповідач, витребовуючи у позивача інформацію згідно переліку, в пункті 8 запиту виклав умову, за якої у ФОП ОСОБА_1 виникає обов'язок надати документи (копії укладених договорів поставки продукції, податкових та видаткових накладних на реалізацію продукції. розрахункових документів), а саме: «якщо Ви являєтесь посередником» (а.с.50-51).

Згідно зі ст.295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє.

Комерційним агентом може бути суб'єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

Не є комерційними агентами підприємці, що діють хоча і в чужих інтересах, але від власного імені.

З огляду на викладене, враховуючи види господарської діяльності позивача суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 не є посередником, оскільки він не надавав комерційних послуг суб'єктам господарювання. Таким чином, позивач звільнений від обов'язку надавати документи про підтвердження реалізації товару на запит від 21.08.2014 р. №23752/10/11-23-17-01.

Більш того, суд зауважує, що запит від 21.08.2014 р. №23752/10/11-23-17-01 надісланий позивачу до проведення перевірки, а відтак застосування штрафних санкцій за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю, тобто порушення вимог п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України є безпідставним, так як обов'язок щодо надання усіх документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки виникає у платника податків після початку перевірки, а не до початку її проведення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.10.2014 р. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий збір (10% від ставки судового збору для позовних вимог майнового характеру) в розмірі 182,70 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 жовтня 2014 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 жовтня 2014 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 12 072,78 грн., у тому числі 8 048,52 грн. основного платежу та 4 024,26 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 жовтня 2014 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 14 203,20 грн., у тому числі 9 468,80 грн. основного платежу та 4 734,40 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

5. Визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01 жовтня 2014 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції в розмірі 1 068,07 грн.

6. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-В 000531701 від 01 жовтня 2014 року на суму 10 680,66 грн., винесену Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області.

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, ід номер НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт