Справа № 2а-9460/10/1570
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/62755/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Біляївського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - Біляївський РВ ГУМВС), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - ГУ МВС України в Одеській області) про скасування наказів, поновлення на службі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними і скасувати накази ГУ МВС України в Одеській області від 04.06.2010 року №275о/с та від 12.05.2010 року №413, поновити його на посаді оперуповноваженого сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Біляївського РВ ГУМВС, стягнути з ГУ МВС України в Одеській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу на посаді оперуповноваженого сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Біляївського РВ ГУМВС.

Відносно позивача 13.12.2009 року було складено адміністративний протокол щодо скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2010 року позивача було визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 04.08.2010 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2010 року було скасовано, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративних стягнень, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Згідно висновків службового розслідування від 07.05.2010 року встановлено, що саме позивач 13.12.2009 року керував транспортним засобом марки БМВ, реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, при цьому під час приїзду співробітників міліції позивач намагався втекти з місця пригоди, поводив себе не ввічливо, погрожував співробітникам міліції майбутніми негараздами у роботі, від проходження медичного огляду відмовився та приховав інформацію щодо дійсного місця своєї роботи.

Наказом ГУ МВС України в Одеській області від 12.05.2010 року №413 «Про звільнення з органів внутрішніх справ оперуповноваженого СБНОН Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4.» позивача було звільнено з органів внутрішніх справ згідно п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114, за грубе порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 2.5 Правил дорожнього руху, п. 7 Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України, оголошеного рішенням колегії МВС України від 05.10.2000 року №7км/8, ігнорування вимог МВС України та ГУМВС в Одеській області щодо зміцнення стану транспортної дисципліни, що виразилося в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, нещирості під час оформлення правопорушення.

Наказом ГУМВС України в Одеській області від 04.06.2010 №275о/с позивача було звільнено з посади оперуповноваженого СБНОН Біляївського РВ ГУМВС за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію).

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Види дисциплінарних стягнень визначені ст. 12 цього Статуту, у тому числі, звільнення з органів внутрішніх справ, а ст. 14 - визначений порядок їх накладення.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, є окремою підставою звільнення. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог п. 62 Положення, тобто у запас Збройних Сил України або у відставку.

Судами першої та апеляційної інстанцій вірно зазначено, що працівники міліції мають спеціальний правовий статус, відповідно до якого вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників ОВС. Приймаючи присягу працівника ОВС України, позивач склав клятву «всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ», а тому скоєний позивачем вчинок призвів до приниження професійної репутації, авторитету органу внутрішніх справ.

Судами також зроблено обґрунтований висновок про дотримання відповідачем порядку звільнення позивача.

Колегія суддів підтримує висновки судів попередніх інстанцій і щодо того, що постанова апеляційного суду Одеської області від 04.08.2010 року про скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2010 року лише свідчить про закриття справи про адміністративне правопорушення з нереабілітуючих підстав і не є доказом того, що позивачем не був скоєний несумісний з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ проступок.

Наведені обставини були правильно враховані судами першої та апеляційної інстанцій, які прийняли законні і обґрунтовані рішення про відмову в задоволенні даного позову.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман