Справа № 377/16/15-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/16/15-а

Провадження №2-а/377/3/15

26 лютого 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: - судді Малишенко Т.О., розглянувши у м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області про визнання неправомірною бездіяльності відповідача, розпорядження відповідача та стягнення недоплаченої суми пенсії,-

У С Т А Н О В И В :

В січні 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому він просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо розгляду його заяви від 29.10.2014 року і щодо неприйняття законного і обґрунтованого рішення про здійснення перерахунку розміру його основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до положень ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), інваліду 2-ої групи, у розмірі не меншому 8 мінімальних пенсій за віком (основний розмір пенсії) та 75 % від мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю); визнати незаконним розпорядження відповідача № 103396 від 06.11.2014 року, з якого видно, що пенсія розрахована і призначена йому з 01.01.2014 року у мінімальному розмірі - 2533,74 гривень та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи - 379,60 гривень, що порушує його права відповідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), інваліду 2-ої групи, на отримання основної пенсії у розмірі не меншому 8 мінімальних пенсій за віком та на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше 75 % від мінімальної пенсії за віком; стягнути на його користь з відповідача недоплачену суму основного розміру пенсії, що складає з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року 60 699,12 гривень, а також стягнути недоплачену суму додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що складає з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року 3 985,8 гривень.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 послався на те, що він є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, має 1 категорію, є інвалідом другої групи, інвалідність пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС, і перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі як отримувач пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з цим має право на отримання державної пенсії по інвалідності в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком на підставі ч.4 ст. 54 зазначеного Закону, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 50 вказаного Закону. Однак розміри призначеної і виплачуваної йому управлінням ПФУ в м. Славутичі Київської області основної державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210, не відповідають розмірам, установленим Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому 29.10.2014 року він звернувся із заявою до відповідача з метою поновлення його прав, в якій він просив надати довідку про суму нарахованої та фактично виплаченої пенсії за період з 01.01.2014 року з наведенням детального її розрахунку та зазначенням всіх складових пенсій, прийняти рішення про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2014 року відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, всупереч вимогам ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» відповідач не прийняв письмового рішення про перерахунок пенсії на підставі положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також не прийняв рішення про відмову у здійсненні такого перерахунку, чим порушив його права та законні інтереси. У відповіді УПФУ від 07.11.2014 року відповідач лише навів розрахунок суми пенсії, що сплачується на підставі постанов КМУ, але не надав відповіді по суті заяви. Також відповідач надав розпорядження № 103396 від 06.11.2014 року, з якого видно, що пенсія розрахована і призначена з 01.01.2014 року у розмірі - 2533,74 гривні та додаткова пенсія як інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 379,60 гривень, яке є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки з 01 січня 2014 року на підставі його заяви відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок та проводити виплату пенсії, виходячи із розміру, встановленого ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду другої групи, виходячи із розміру, встановленого ст. 50 вказаного Закону. Щомісячна недоплата з основного розміру пенсії по інвалідності, яка повинна була б обчислена згідно з вимогами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2014 року становить 60 699,12 гривень, щомісячна недоплата з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна була б обчислена згідно з вимогами ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2014 року становить 3 985,8 гривень, які повинні бути стягнути з відповідача на його користь.

Відповідачем подано заперечення на адміністративний позов, які мотивовані тим, що 31.07.2014 року прийнято Закон «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», відповідно до якого Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, передбачених, зокрема, ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з цим пенсійні виплати, передбачені цим законом, здійснюються у розмірах та в порядку, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 01.01.2012року, визнана конституційною і є чинним нормативно-правовим актом. Заява позивача, яка була подана 29.10.2014року за формою та змістом відповідає заяві звернення громадян. Відповідно до п.4.1 постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2005року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2), проте позивач з заявою установленої форми про перерахунок пенсії до УПФУ не звертався. Проведення перерахунку пенсій та визначення конкретних сум, які підлягають виплаті їх одержувачам, є компетенцією органів Пенсійного фонду, а не суду.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, у зв'язку з чим суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані письмові докази, оглянувши матеріали пенсійної справи № 103396, суд дійшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 30.07.1997року Київоблдержадміністрацією та вкладкою до нього, копії яких знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1).

Відповідно до виписки із акту огляду МСЕК, копія якої долучена до справи, ОСОБА_1, з 10.01. 2000 року встановлена друга група інвалідності довічно, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи № 103396, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області, - відповідача у справі. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2 групи, захворювання якого пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС, йому призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків. З 01.12.2013 року розмір пенсії по інвалідності становить 2533,74 гривень. Крім того, позивачу виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка віднесена до категорії 1, інваліду 2 групи, яка з 01.12.2013 року становить в розмірі 379,60 гривень. Пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується позивачу в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи публічно-правовий спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

29.10.2014 року ОСОБА_1, звернувся із заявою до відповідача, в якій він просив надати довідку про суму нарахованої та фактично виплаченої йому пенсії за період з 01.01.2014 року з наведенням детального її розрахунку та зазначенням всіх складових пенсій, прийняти рішення про здійснення перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01.01.2014 року відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

07 листопада 2011 року відповідачем була надана письмова відповідь позивачу, в якій йому було роз'яснено, що основний розмір пенсії та розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, обчислений згідно постанови КМУ від 23 грудня 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки іншого розміру чинним законодавством не передбачено, і становить відповідно 2533,74 гривень, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 379,60 гривень. Загальний розмір пенсії станом на 01.01.2014 року становить 2913,34 гривень.

Таким чином, відповідачем було фактично відмовлено ОСОБА_1, у проведенні перерахунку з 01.01.2014 року пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До вказаної письмової відповіді відповідачем була додана довідка про отримані суми пенсії ОСОБА_1, за період з січня 2014 року по жовтень 2014 року, а також розпорядження №103396 від 06.11.2014 року, в якому зазначений розмір пенсії та всі складові пенсії. Вказане розпорядження не є рішенням відповідача про перерахунок пенсії, воно не містить підпису спеціаліста, головного спеціаліста та начальника УПФУ в м. Славутичі Київської області. Дане розпорядження було роздруковане відповідачем 06.11.2014 року з комп'ютерної програми на письмову заяву позивача з метою надати йому відповідь про розмір пенсії, яку він отримує, та всі складові пенсії і не тягне за собою правових наслідків, тому немає підстав для його скасування. Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, останнім розпорядженням про перерахунок пенсії було розпорядження від 01.12.2013 року, відповідно до якого і виплачується пенсія у вказаних вище розмірах.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до вимог цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з положень вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства України суд з метою захисту прав позивача ОСОБА_1, вважає за необхідне визнати неправомірну бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивача розміру пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеної до категорії 1, інваліду 2 групи відповідно до вимог ст.ст. 50 і 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 04 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 49 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі Закон № 796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Особам, які віднесені до категорії 1, державні пенсії призначаються відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII, це пенсія по інвалідності та пенсія у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч.4 ст.54 Закону № 796-XII у її базовій редакції, чинність якої була відновлена з 22 травня 2008 року у зв'язку з визнанням рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 неконституційними положень Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими ст. 54 Закону № 796-XII була викладена в іншій редакції, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по другій групі інвалідності - вісім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону № 796-XII у її базовій редакції, чинність якої була відновлена з 22 травня 2008 року у зв'язку з визнанням рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 неконституційними положень Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими ст. 50 Закону № 796-XII була викладена в іншій редакції, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам 2 групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 949 гривень.

Цим розмірам пенсія по інвалідності, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю особи, віднесеної до категорії 1 та інваліду 2 групи, що виплачувались ОСОБА_1 з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року, не відповідали.

Так, згідно пенсійної справи позивача розмір пенсії по інвалідності становить 2533,74 гривень, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю особи, віднесеної до категорії 1, інваліду 2 групи виплачувалась йому у розмірі 379,60 гривень, встановлених відповідно п. п. 2 п. 11 та п.п.1 п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з принципу пріоритетності норми закону над підзаконним нормативно-правовим актом застосуванню до відносин сторін протягом вказаної частини спірного періоду підлягали норми ст. ст. 50 і 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1, була відправлена поштою 04 січня 2015 року, то відповідно до вимог ч.2 ст. 99 КАС України підлягає захисту порушене право позивача на належний розмір пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 04 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Пунктом 9 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014року № 1622-VII, який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено п.6-7, яким установлено зокрема, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином нормою закону, яка набрала чинності 03 серпня 2014 року, встановлено спеціальні правила застосування у 2014 році, зокрема, ст. ст. 50, 54 зазначеного закону, відповідно до якої при здійсненні передбачених ними виплат застосовуються їх розміри, встановлені Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів та бюджету Пенсійного фонду, тобто по-іншому врегульовано спірні відносини.

Беручи до уваги норму статті 58 Конституції України щодо дії закону в часі та наявність пріоритету норми закону, прийнятої пізніше у разі колізії норм закону, що мають однакову юридичну силу, починаючи з дня набрання чинності п. 6.7. Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», тобто з 03 серпня 2014 року, застосуванню у спірних відносинах підлягають норми підзаконного нормативно-правового акта - п. п. 2 п. 13 та п.п.1 п.15 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з цього, бездіяльність відповідача щодо перерахунку спірних виплат за період, який починається 3 серпня 2014 року, була правомірною.

Позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми недосплаченої основної державної пенсії, обчисленої в розмірі, що не відповідає вимогам ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 60 699,12 гривень та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, обчисленої в розмірі, що не відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 3985,8 гривень, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п.п.1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.п.1.2. Положення управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь.

Згідно п.3 п.п.2.1. Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

Таким чином, проведення перерахунку пенсій та визначення конкретних сум, які підлягають виплаті їх одержувачам, є компетенцією органів Пенсійного фонду, а не суду.

Виходячи з цього, позов в частині стягнення перерахованої суми пенсії задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на положеннях закону.

За таких обставин позов необхідно задовольнити частково, визнавши неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 4 липня 2014 року по 2 серпня 2014 року та зобов'язавши відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності як інваліду другої групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі, визначеному ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, не меншому за вісім мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особі, віднесеній до категорії 1, інваліду другої групи, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визначеному відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 4 липня 2014 року по 2 серпня 2014 року. З урахуванням наведеного в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Згідно п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються Пенсійний фонд України та його органи.

При вирішенні питання про звернення судового рішення до виконання, суд виходить з положень ст.256 КАС України, відповідно до п.1 ч.1 якої негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. 6, 17-19, 99, 158-163, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 04 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності як інваліду другої групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі, визначеному ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, не меншому за вісім мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 04 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 1, інваліду другої групи, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визначеному відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 04 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах перерахованих сум пенсійних виплат за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня одержання копії постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо вони не були подані.

У разі подання апеляційних скарг постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Т. О. Малишенко