Справа № 808/254/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Справа № 808/254/15 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., при секретарі Петрусь Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом:Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області

до: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Куйбишевському районі Запорізької області

про: про зобов'язання прийняти до заліку в акт щомісячної звірки по особовим справам потерпілих та стягнення суми 251,77 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області (далі - позивач або УПФУ в Куйбишевському районі) звернулось з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Куйбишевському районі Запорізької області (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача прийняти до заліку в акт щомісячної звірки по особовим справам потерпілих за листопад 2014 та стягнути спірну суму 251,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог "Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" не прийнята до заліку та не відшкодована сума виплаченої у листопаді 2014 року щодо виплати допомоги на поховання за померлого ОСОБА_2 .

Представник позивача в судове зсідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника УПФУ в Куйбишевському районі Запорізької області, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких позов не визнає в повному обсязі та просить у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що відповідачем правомірно не прийнято до заліку та не відшкодовано виплачену допомогу на поховання ОСОБА_2 в сумі 247,90 грн., оскільки смерть останнього не пов'язана із страховим випадком, так як не встановлений причинний зв'язок смерті останнього з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійного ушкодження.

03.02.2015 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Куйбишевському районі Запорізької області.

Враховуючи подане клопотання представником позивача та представником відповідача, відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у відсутності представника позивача та представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу 122882 від 07.07.2005 року громадянину ОСОБА_2 Пенсійним фондом України в зв'язку з нещасним випадком на виробництві призначено та виплачувалася пенсія по інвалідності, та по листопад 2014 року відшкодовувалась ВВД фонду соціального страхування від нещасних випадків . Доказом нещасного випадку на виробництві є акт про нещасний випадок на виробництві № 1 від 28.03.1990р.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 22.11.2014р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 58 років.

В зв'язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області після виплати особам, які здійснили поховання, допомоги на поховання пенсіонера, звернулося до належного страховика, а саме ВВД фонд соціального страхування від нещасних випадків у Куйбишевському районі Запорізькоїї області з "Актом щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за листопад 2014 року."

До вказаного акту було внесено також суму 247,90 грн. допомоги на поховання, виплачену особі яка здійснила поховання померлого, що отримував пенсію по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві та 3,87 грн. витрат з виплати і доставки такої допомоги.

Всього по пенсіонеру ОСОБА_2 було в акті та в довідці про суму допомоги на поховання від 02.12.14р.виставлена сума витрат, що підлягала відшкодуванню 251,77грн.

Разом з тим, витрати за листопад 2014 року у вигляді допомоги на поховання, виплаченої особі, яка здійснювала поховання померлого ОСОБА_2 на суму 251,77 грн. ВВДФССНВ у Куйбишевському районі прийнято не було з тих підстав оскільки смерть померлого не пов'язана із страховим випадком державного соціального страхування, що було вказано в таблиці розбіжностей.

Вважаючи відмову неправомірною , позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення по суті . суд виходив з наступного:

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення та виплата пенсій, у тому числі, пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами Пенсійного фонду.

Згідно з частиною 4 статті 91 вказаного Закону у разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначає Закон України від 23.09.1999 року № 1105 - XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

У відповідності до ст. 15 Закону № 1105-XIV страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат, затвердженим спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 (далі - Порядок).

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що відшкодуванню підлягають суми, які виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Статтею 21 цього Закону № 1105-XIV визначені соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом . Так, у разі настання страхового випадку Фонд у встановленому законом порядку повинен, зокрема, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам, які перебували на його утриманні; організовувати поховання померлого, відшкодовувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини восьмої статті 34 Закону № 1105-XIV у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року № 826, регулює питання відшкодування Фондом таких витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг. Витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких наведено Кабінетом Міністрів України (пункт 2 цього Порядку). Організація поховання працівника, який загинув на виробництві або помер у лікарні під час лікування отриманої на виробництві травми, проводиться страхувальником (пункт 5 зазначеного Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини дев'ятої статті 34 Закону № 1105-XIV у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів

Таким чином, фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Положення пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року № 5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697, яким зобов'язано Фонд відшкодовувати ПФУ витрати на допомогу на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, котра отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суперечить положенням Закону № 1105-XIV, оскільки стаття 21 цього Закону пов'язує виникнення такого обов'язку у Фонду лише із настанням страхового випадку - зі смертю працівника внаслідок одержаного каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а не з отриманням померлим, який не працював, зазначеної вище пенсії.

Відповідно до "Положення про медико-соціальну експертизу", яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", до обов'язків медико-соціальних експертних комісій віднесено визначення причини смерті інваліда або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім'ї померлого.

Як встановлено судом, відповідний висновок МСЕК щодо визначення причини смерті ОСОБА_2, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, відсутній.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що позивачем не доведено настання страхового випадку, оскільки відсутній відповідні докази щодо причинного зв'язку смерті ОСОБА_2 з одержаним ним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, суд приходить до висновку, що заявлені Управлінням Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Нечипуренко