Справа № 806/563/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Житомир справа № 806/563/15

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Степанова П.В.,

представника позивача Беспризванного А.А.,

представника відповідача Шевчук Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області звернулось до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 27.01.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360 грн ВП № 45602069.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою державного виконавця від 26.11.2014 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі, в якій не зазначено строку для його добровільного виконання всупереч ст.25 Закону України "Про виконавче провадження". Вказану постанову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області отримало 26.11.2014 року та вже 28.11.2014 року виконало її, поновивши на посаді ОСОБА_3. Незважаючи на вказане, 27.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки рішення суду не було виконано негайно. В той же час, з часу винесення постанови державного виконавця від 26.11.2014 року про відкриття виконавчого провадження до безпосереднього виконання рішення суду, державним виконавцем не здійснювалось жодних дій щодо виконання судового рішення із застосуванням заходів примусового виконання, з такою вимогою виконавець звернувся до Управління вже 02.12.2014 року. За таких обставин, та враховуючи те, що до початку примусового виконання (до 02.12.2014 року) державним виконавцем отримано документальне підтвердження про повне виконання рішення суду, постанова про стягнення збору незатверджена начальником ДВС, остання підлягає скасуванню в судовому порядку.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в судовому засіданні та просив їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року по справі № 806/4776/14, ОСОБА_3 було поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної служби підпорядкованого Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області з 26.09.2014 року (а.с.30), на виконання якої 25.11.2014 року видано виконавчий лист № 3146/2014 (а.с.29).

26.11.2014 року постановою ВП № 45602069 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 3146/2014 по справі № 806/4776/14 (а.с.8), яку отримано Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області 26.11.2014 року (а.с.9).

На виконання вимог постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 45602069 від 26.11.2014 року, Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області було винесено наказ № 381 о/с від 28.11.2014 року, яким ОСОБА_3 поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної служби, підпорядкованого Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області з 06.10.2014 року (а.с.12).

02.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на адресу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області направлено вимогу № 3.4/25631 в строк до 08.12.2014 року надати інформацію про виконання рішення суду від 24.11.2014 року (а.с.14).

В свою чергу позивачем було направлено відповідь про те, що постанову державного виконавця ВП № 45602069 виконано 28.11.2014 року, а ОСОБА_3 на посаді поновлено (а.с.13).

27.01.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області відповідно до ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову ВП № 45602069 про стягнення з боржника - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області виконавчого збору в сумі 1360 грн. Підставою для її прийняття стало невиконання вимог виконавчого листа № 3146/2014 по справі № 806/4776/14 негайно (а.с.10).

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), у справах щодо оскарження рішень суб"єктів владних повноважень, суди перевіряють, чи прийняті вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи постанову про стягнення виконавчого збору на предмет її відповідності вказаній нормі, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 256 КАС України передбачено, що постанова суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягає негайному виконанню.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року (далі - Закон).

Згідно положень ст.17 Закону, виконавчі листи, що видаються судами та постанови судів у адміністративних справах є виконавчими документами, на підставі яких здійснюється примусове виконання рішень.

Рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника підлягає негайному виконанню (п.2 ч.3 ст.30 Закону)

В такому разі державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідних документів (в тому числі виконавчого листа) і невідкладно розпочинає його примусове виконання (ч.4 ст.30 Закону).

Згідно вимог ч.2 ст.25 Закону, у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (ч.2 ст.25 Закону).

В той же час, якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається (ч.4 ст.25 Закону).

Таким чином, посилання позивача на те, що державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 45602069 від 26.11.2014 року за виконавчим листом про поновлення на роботі не було надано строку для добровільного виконання є необґрунтованим, оскільки в силу вимог ч.2 ст.25 Закону такий строк для рішень негайного характеру не встановлюється.

Особливості виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, під категорію яких підпадають також рішення про поновлення на роботі, визначені главою 7 Закону, та ч.1 ст.75 Закону передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

За приписами ст. 76 Закону рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Таким чином, як випливає із змісту даних норм, під негайним виконанням розуміється виконання рішення не пізніше наступного дня після відкриття провадження.

За таких обставин, якщо постанова про відкриття виконавчого провадження надійшла до відповідача 26.11.2014 року, вона мала бути виконана не пізніше 27.11.2014 року, а як вбачається з матеріалів справи, фактично була виконана лише 28.11.2014 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що представник позивача Беспризванний А.А. був присутній на у судовому засіданні по справі № 806/4776/14 щодо поновлення ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ, та обізнаний із рішенням суду, згідно якого позов ОСОБА_3 задоволено та його поновлено на роботі з 26.09.2014 року. Вказане випливає із змісту вступної частини постанови суду від 24.11.2014 року. Отже, зважаючи на особливість такого виду рішень та їх негайний характер, що передбачено рядом нормативних актів, з чим в силу своєї професійної діяльності представник позивача має бути обізнаним, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області мало негайно, тобто не пізніше наступного робочого дня після його винесення поновити його на роботі, не очікуючи примусових заходів щодо виконання рішення та пов"язаних із цим негативних наслідків у випадку недотримання вимог державного виконавця згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Такий висновок кореспондується з положенням ст. 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії та відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Крім того, з ч. 2 ст. 257 КАС України, якою передбачено, що судове рішення, яке належить виконати негайно є підставою для його виконання, а отже не потребує додаткових заходів для його виконання. Механізм ж примусового виконання передбачений для додаткового захисту порушених прав стягувача.

Як випливає із змісту норми ч.1, ч.2 ст. 28 Закону, у разі невиконання боржником рішення немайнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, а також у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Отже, аналізуючи всі вищевикладені норми у їх сукупності, суд робить висновок про те, що у випадку невиконання рішення про поновлення на роботі у негайному порядку (оскільки строк добровільного виконання для даної категорії державним виконавцем не встановлюється за нормою ч.2 ст.25 Закону), державний виконавець має відповідний обов'язок винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Посилання позивача на неправомірність винесення постанови про стягнення виконавчого збору з огляду на те, що вона не затверджена начальником відповідного органу державної виконавчої служби, як це передбачено пп.4.16.1 Інструкції про проведення виконавчих дій від 15 грудня 1999 року N 74/5, є безпідставним, оскільки Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає затвердження постанови про стягнення виконавчого збору, а інструкція є підзаконним актом і має відповідати актам вищої юридичної сили, яким є Закон. Таким чином, державний виконавець, приймаючи спірну постанову правильно керувався вимогами Закону.

Згідно вимог ч.3,4,7 ст.28 Закону, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні. Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Враховуючи викладене та те, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена не пізніше наступного робочого дня після завершення виконавчого провадження ВП № 45602069 (а.с.28), відповідає вимогам ст.28 Закону та винесена державним виконавцем в межах наданих йому повноважень, вона є законною та скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В позові Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про скасування постанови від 27.01.2015 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 45602069 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 26 лютого 2015 р.