Справа № 810/2292/14
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року № 810/2292/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Арсан-Буд" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Арсан-Буд" звернулось до суду з позовом до Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, в якому просить визнати протиправними скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.03.2014 № , № та № .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства та прийняті на їх підставі рішення є необґрунтованими та протиправними.

До судового засідання сторони, належно повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не з'явились.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням, яким підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

На підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

ТОВ «Арсан-Буд» є юридичною особою, ідентифікаційний код 34837703, як платник податків перебуває на обліку в Броварській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області з 24.05.2007.

Основним видами діяльності ТОВ «Арсан-Буд» є будівництво житлових і нежитлових будівель; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; діяльність у сфері архітектури; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; розподілення електроенергії; інші спеціалізовані будівельні роботи.

Станом на 31.12.2012 загальна чисельність працівників Товариства складала 40 осіб. У спірний період Товариство здійснювало будівельну діяльність на підставі ліцензій від 16.04.2007 серії АВ 315204 та від 25.02.2011 серії АГ № 57377.

Посадовими особами Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Арсан-Буд» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з наступними контрагентами: ТОВ «Енергомікс» (код за ЄДРПОУ 3445513) за вересень, грудень 2010 р., квітень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2011 р., січень, липень, листопад 2012 р., ТОВ «Фірма «ГФ» (код за ) за липень, серпень, жовтень, грудень 2011 р.; ТОВ «Укркран Транс Каскад» (код за ) за жовтень 2012 р., ТОВ «СМЦ «Айрон» () за період з 01.05.2011 по 31.12.2011, ТОВ «Аміран ХХІ» () за період з 01.06.2012 по 30.06.2013.

За наслідками перевірки складено Акт від 12.03.2014 № 168/10-06-22-01/34837703, згідно висновків якого встановлено, що угоди ТОВ «Арсан-Буд» з вказаними контрагентами є такими, що згідно ч.ч. 1, 5 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 КЦ України мають ознаки нереальності здійснення, і в силу ст. 216 ЦК України не створюють юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Також податковий орган дійшов висновку, що у порушення пп. 7.4.1, п. 7.4, ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6, ст. 198 ПК України, ТОВ «Арсан-Буд» занижено суму податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточних звітних періодів у розмірі 369 612 грн., та завищення залишку від'ємного значення з ПДВ, що після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.24) за листопад 2012 року у сумі 38 500 грн., та суму залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту (р.21) за листопад 2012 р., у сумі 51 500 гривень; у порушення пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 44.1, ст. 44 та пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України ТОВ «Арсан-Буд» занижено податок на прибуток підприємства, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в розмірі 546 271 грн., у т.ч. за 2010 р. - 77 083 грн., ІІ кв. 2011 р. - 72 056 грн., ІІІ кв. 2011 р. - 196 797 грн., ІV кв. 2011 р. - 119 427 грн., І кв. 2012 р. - 14 000 грн., ІІІ кв. 2012 р. - 12 833 грн., ІV кв. 2012 р. - 54 075 грн.

На підставі висновків Акту перевірки Броварською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.03.2014:

- № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 90 000 грн.;

- № 000374220, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 444 273 грн., з яких 307 945 грн. - за основним платежем та 136 328 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 509 642 грн., з яких 469 188 грн. - за основним платежем та 40 454 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Вважаючи висновки податкового органу необґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У перевіряємий період ТОВ «Арсан-Буд» мало фінансово-господарські відносини із наступними контрагентами: ТОВ «Енергомікс», ТОВ «Фірма «ГФ»; ТОВ «Укркран Транс Каскад», ТОВ «СМЦ «Айрон», ТОВ «Аміран ХХІ».

Так, між ТОВ «Арсан-Буд» та ТОВ «Енергомікс» (код за ) був укладений договір підряду від 05.08.2010 № 05-08-10СП, відповідно до умов якого ТОВ «Енергомікс» в якості субпідрядника виконані підготовчі роботи на об'єкті «Будівництво та обслуговування торгово-офісного центру на перетині вулиць Шолом-Алейхема та вул. Михайла Грушевського в м. Броварах Київської обл.

Відповідно до укладеної додаткової угоди від 06.09.2010№ 1 субпідрядником виконуються роботи з винесення за межі земельної ділянки водопроводу, каналізації та електричних мереж.

Між ТОВ «Арсан-Буд» та ТОВ «Енергомікс» (код за ) укладено договір на виконання робіт та послуг від 20.07.2011 № 05-М/11, відповідно до умов якого ТОВ «Енергомікс» виконані роботи по монтажу зовнішніх мереж газопостачання середнього тиску, ГРП, зовнішніх мереж газопостачання низького тиску по вул. Соборній, 8 м. Бровари Київської області, монтажу котельного обладнання на базі двох котлів Vitoplex 100 компанії Viessman, згідно проекту розробленого ТОВ «Енергомікс» № 03-2001 та проведення пусконалагоджувальних робіт котельної після чого передає котельню експлуатуючій організації.

Також між ТОВ «Арсан-Буд» і ТОВ «Енергомікс» (код за ) укладено договір підряду від 01.08.2011 № 6-М/11, відповідно до умов якого ТОВ «Енергомікс» виконано роботи по монтажу лівневого водопроводу по вул. Підприємницькій м. Бровараї Київської області, договір на виконання робіт та послуг від 14.09.2011 №10-М/11, відповідно до умов якого ТОВ «Енергомікс» виконано роботи по прокладанню газопроводу середнього тиску діаметром 110, низьких тисків та вводу їх в експлуатацію по вул. Підприємницькій, м. Бровари Київської області, договір на виконання робіт та послуг від 07.11.2011 № 13-М/11, відповідно до умов якого ТОВ «Енергомікс» виконано роботи по монтажу топкової, монтажу вузла обліку та редагування газу та вводу обладнання в експлуатацію по вул. Підприємницькій, м. Броварах Київської області.

На підставі вказаних укладених договорів субпідрядником виконано за кошти підрядника будівельно-монтажні роботи на суму 1 941 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 323 499,99 грн., що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт форми №КБ-2в, а саме: актом б/н від 31.12.2010 на суму 300 00,00 грн., у т.ч. ПДВ - 50 000,00 грн.; актом б/н від 07.04.2011 на суму 258 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 43 000,00 грн.; актом б/н від 20.07.2011 на суму 675 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 112 500,00 грн.; актом б/н від 27.12.2011 на суму 120 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 20 000,00 грн.; актом б/н від 29.02.2012 на суму 150 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 25 000,00 грн.; актом від 30.03.2012 на суму 100 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 16 666,40 грн.

На підтвердження виконання будівельно-монтажних робіт згідно договору підряду №05-08-10СП від 05.08.2010 з винесення за межі земельної ділянки водопроводу, каналізації та електричних мереж позивачем долучено до матеріалів справи виконавчу документацію: технічні умови на водоспоживання і каналізацію № 833 від 16.05.2008, видані КП КОР «Бровариводоканал» та експлікацію до генерального плану; виконавчу схему переносу каналізаційної мережі на перетині вул. Шолом-Алейхема та вул. Михайла Грушевського розроблену ТОВ «Енергомікс»; технічну довідку № 169 від 22.11.2010 про прийняття Броварським РЕМ виконавчих креслень та технічної документації на кабельні лінії; проект виносу кабельних мереж з ділянки будівництва торгово-офісного центру в м. Броварах по вул. Грушевського - вул. Шолом-Алейхема, розроблений ТОВ «Енергомікс».

На підтвердження виконання будівельно-монтажних робіт згідно договору на виконання робіт та послуг № 05-М/11 від 20.07.2011 позивачем долучено до матеріалів справи виконавчо-технічну документацією: проект «Газопостачання котельні багатоквартирного житлового-будинку по вул. Соборній, 8 в м. Бровари Київської області», яка включає картку ведення технічного нагляду за будівництвом системи газопостачання; акт огляду робіт; акти прийняття внутрішньої і зовнішньої мереж і систем газопостачання; декларації про готовність об'єкта до експлуатації; акти приймання газообладнання для проведення комплексного випробування (пусконалагоджувальних робіт); договір на здійснення технічного нагляду; будівельні паспорти підземного (надземного газопроводу), схему зварних стиків підземного газопроводу середнього тиску; будівельні паспорти ГРП (ГРПБ); схему вузла обліку та редукування тиску газу; документи про якість будматеріалів (сертифікати відповідності, паспорта, висновки випробувань та ін.); протоколи вимірювань опорів заземлюючих пристроїв, вхідного контролю поліетиленових та сталевих труб; запірної амплітуди; акт експертизи вузла обліку природного газу та базі лічильника х/б вул. Соборна, 8 м. Бровари), протокол державної метрологічної атестації вузла автоматизованого обліку об'єму природного газу.

На підтвердження виконання будівельно-монтажних робіт згідно договору підряду №6-М/11 від 01.08.2011, договору на виконання робіт та послуг № 10-М/11 від 14.09.2011, договору на виконання робіт та послуг № 13-М/11 від 07.11.2011 позивачем долучено до матеріалів справи виконавчо-технічну документацію: робочий проект «Виробничий комплекс ТОВ «Триметри» по вул. Підприємницькій, 14 в м. Бровари Київської області розробленим ТОВ «Енергомікс»; проект «Газопостачання виробничого комплексу по вул. Підприємницькій , 14 в м. Бровари Київської області», який включає акт приймання - передачі виконавчо-технічної документації до ПАТ «Київоблгаз»; акт прийняття внутрішньої і зовнішньої мереж і систем газопостачання; будівельні паспорти підземного газопроводу; схеми зварних стиків підземного газопроводу середнього тиску; будівельні паспорти ГРП (ГРПБ); документи про якість будматеріалів (сертифікати якості, дозволами про початок експлуатації об'єктів, паспортами якості); протоколи вхідного контролю сталевих труб, запірної арматури, поліетиленових труб, контролю фітингів ПЕ, вимірювання опорів заземлюючих пристроїв та металевих зв'язків та інші виконавчі документи.

Також в матеріалах справи міститься лист ТОВ «Енергомікс» від 04.06.2014 № 53, в якому контрагент позивача підтверджує факт здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Арсан-Буд» та виконання ним будівельно-монтажних робіт за рахунок власних виробничих та трудових ресурсів.

Як встановлено судом, ТОВ «Енергомікс» (код за ) зареєстровано як суб'єкт господарювання 04.07.2006. Зазначений суб'єкт господарювання у період взаємовідносин з позивачем здійснював ліцензовану діяльність у сфері будівництва на підставі ліцензії Міністерства будівництво, архітектури та житлово-комунального господарства України серія АВ № 192132 від 18.08.2006, вид діяльності: будівельна діяльність (згідно з переліком) та ліцензії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві серія АВ № 588927 від 11.10.2011, вид діяльності: господарська діяльність у будівництві, пов'язана із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком). ТОВ «Енергомікс», для виконання будівельних робіт, має дозвіл на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки (при виконанні будівельно-монтажних робіт об'єктів системи газопостачання) № 1204.10.30-45.25.4 виданий Державним комітетом України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду (термін дії 22.04.2010 - 22.04.2015); дозвіл № 468.13.32 від 15.02.2013 виданий Територіальним управлінням державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві (монтаж, демонтаж, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки), термін дії з 15.02.2013 до 15.02.2018.

Розрахунки за виконані роботи проводились ТОВ «Арсан-Буд» у безготівковому вигляді.

Згідно наданих банківських виписок ТОВ «Арсан-Буд» за виконані роботи на загальну суму 2 788 998,40 грн., протягом перевіряємих періодів перераховано ТОВ «Енергомікс» грошові кошти у сумі 2 919 000,00 грн.

Відповідно до складеного між сторонами акту звірки розрахунків станом на 30.06.2012 року кредитове сальдо складає 130 001,60 грн.

Також між ТОВ «Арсан-Буд» і ТОВ «Укркран Транс Каскад» укладено договір підряду № 10/05-12 від 10.05.2012, відповідно до умов якого ТОВ «Укркран Транс Каскад» зобов'язалося виконати роботи з влаштування зовнішнього електропостачання по вул. Чорновола в м. Броварах.

На підставі укладеного договору підрядником виконано за кошти замовника електромонтажні роботи з тимчасового зовнішнього електропостачання по вул. Чорновола у м. Броварах на суму 231 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 38 500,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт від 12.10.2012 № ОУ-0000019.

На підтвердження виконання електромонтажних робіт згідно договору підряду №10/05-12 від 10.05.2012 позивачем додано до матеріалів справи документи про якість кабельно-провідникової продукції № 1007424 від 10.05.2012; № 1010444 від 12.05.2012; технічні сертифікати на кабель; журнал кабельних муфт; кабельний журнал; акт розпакування барабанів; акт на приховані роботи від 03.07.2012; акт технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію.

Як встановлено судом, ТОВ «Укркран Транс Каскад» (код за ) зареєстровано як суб'єкт господарювання 17.08.2004, має ліцензію державної архітектурно-будівельної інспекції України серія АВ № 589917 від 10.08.2011, вид діяльності - господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком).

Позивачем надано суду лист ТОВ «Енергомікс» від 04.06.2014 № 1/6-4, в якому дане підприємство підтверджує факт існування господарських взаємовідносин з ТОВ «Арсан-Буд» та виконання ним електромонтажних робіт, копію договору № 21 від 14.05.2012 на виконання робіт між ТОВ «Укркран Транс «Каскад» і ТОВ «Фалкон-2011»; копію видаткової накладної № 261 від 06.07.2012 на придбання обладнання (кабель, барабан) та акт списання № СпТ-000011 від 28.12.2012, копію видаткової накладної № 526 від 31.08.2012 на придбання обладнання (КТПГ 400/10 У1) та акт списання № СпТ-000013 від 12.10.2012, копії актів здачі-прийняття робіт складені між ТОВ «Арсан-Буд» і ТОВ «Укран Транс Каскад» за травень та вересень 2012 року.

Отриманий від контрагента товар оприбуткований позивачем на рахунку 631, про що свідчать оборотно-сальдова відомість та картка рахунку 631. Придбані товарно-матеріальні цінності повністю оплачені позивачем, що підтверджується відповідними розрахунковими документами.

Розрахунки за виконані роботи проводились ТОВ «Арсан-Буд» у безготівковому вигляді.

Згідно наданих банківських виписок ТОВ «Арсан-Буд» перераховано ТОВ «Енергомікс» за виконані електромонтажні роботи грошові кошти у сумі 231 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 38 500,00 грн., що підтверджується підписаним сторонами та наявним в матеріалах справи актом звірки розрахунків.

Також між ТОВ «Арсан-Буд» і ТОВ «Фірма «ГФ» (код за ) укладено договір № 01/06-01 від 01.06.2011 про надання послуг спецтехніки і автомеханізмів.

На підставі укладеного договору виконавцем надано за кошти замовника послуги спецтехніки і автомеханізмів на суму 189 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 31 499,99 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт б/н від 14.07.2011 на суму 13650,00 грн., у т.ч. ПДВ - 2 275,00 грн.; актом б/н від 25.07.2011 на суму 50 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 8 333,33 грн.; актом б/н від 01.08.2011 на суму 25 400,00 грн., у т.ч. ПДВ - 4 233,33 грн.; актом б/н від 16.08.2011 на суму 17 300,00 грн., у т.ч. ПДВ - 2883,33 грн.; актом б/н від 05.10.2011 на суму 63 150,00 грн., у т.ч. ПДВ - 10 525,00 грн.; актом б/н від 19.10.2011 на суму 4 500,00 грн., у т.ч. ПДВ - 750,00 грн., актом б/н від 09.12.2011 на суму 15 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 2 500,00 грн.

Вказані акти здачі-приймання виконаних послуг підписані уповноваженими посадовими особами підприємств, в актах відображена кількість годин надання послуг спецтехнікою у розрізі автомеханізмів, місять інформацію про назву підприємств, від імені яких складено документи; зміст та обсяг господарських операцій, посади осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій, а відтак зміст зазначених актів повністю відповідають вимогам встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні».

Позивачем надано суду лист ТОВ «Фірма «ГФ» від 04.06.2014 № 15, в якому дане підприємство підтверджує факт існування господарських взаємовідносин з позивачем та виконання ним зобов'язань за договором.

Розрахунки за виконані роботи проводились ТОВ «Арсан-Буд» у безготівковому вигляді.

Згідно наданих банківських виписок ТОВ «Арсан-Буд» перераховано ТОВ «Фірма «ГФ» за надані послуги спецтехніки і автомеханізмів грошові кошти у сумі 189 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 31 499,99 грн., що підтверджується також підписаним сторонами актом звірки розрахунків.

Також на підставі усного правочину, укладеного між ТОВ «Арсан-Буд» і ТОВ «СМЦ «Айрон», контрагентом позивача поставлено на користь ТОВ «Арсан-Буд» у травні - грудені 2012 року товарно-матеріальні цінності - металопрокат (труби, кутники, арматура, швелер, круг, лист г/к) на загальну суму 496 502,37 грн., у т.ч. ПДВ - 83 750,40 грн.

Перевезення товару здійснювалося перевізником ФОП ОСОБА_1, що підтверджується товарно-транспортними накладними від 12.07.2011 на суму 17 871,89 грн., від 19.08.2011 на суму 12 650,24 грн., від 08.08.2011 на суму 25 848,40 грн.; від 17.05.2011 на суму 5 376,00 грн.; від 30.08.2011 на суму 15 846,08 грн.; від 25.08.2011 на суму 4 301,00 грн.; від 09.08.2011 на суму 24570,81 грн., також автотранспортом продавця. Розвантаження товару здійснювалося за адресою м. Бровари, вул. Підприємницька (будівельний майданчик).

Придбані товарно-матеріальні цінності позивачем оприбутковано в регістрах бухгалтерського обліку позивача, та у подальшому використано у власній господарській діяльності.

Отриманий від контрагента товар оприбуткований позивачем на рахунку 631, про що свідчать оборотно-сальдова відомість та картка рахунку 631.

Придбані товарно-матеріальні цінності повністю оплачені позивачем, що підтверджується відповідними розрахунковими документами.

Розрахунки за поставлені товарно-матеріальні цінності проводились ТОВ «Арсан-Буд» у безготівковому вигляді на рахунок контрагента. Згідно наданих банківських виписок ТОВ «Арсан-Буд» перераховано ТОВ «СМЦ Айрон» грошові кошти у сумі 496 502,37 грн., у т.ч. ПДВ - 83 750,40 грн.

Також між ТОВ «Арсан-Буд» і ТОВ «Аміран ХХІ» (код за ) укладений договір поставки товарів від 17.08.2012 № 1707802.

На підставі даного договору ТОВ «Аміран ХХІ» поставлено позивачу товарно-матеріальні цінності, а саме - полікарбонат та комплектуючі до нього (профіль, стрічка, термошайби) на загальну суму 43 333,22 грн., у т.ч. ПДВ - 7222,20 грн.

Позивачем надано суду лист ТОВ «АМІРАН ХХІ» від 04.06.2014 № .06.2014, яким останнє підтверджує поставку товарно-матеріальних цінностей на користь ТОВ «Арсан-Буд».

Розрахунки за поставлені товарно-матеріальні цінності проводились ТОВ «Арсан-Буд» у безготівковому вигляді.

Згідно наданих банківських виписок ТОВ «Арсан-Буд» перераховано ТОВ «Аміран ХХІ» грошові кошти у сумі 43 333,22 грн., у т.ч. ПДВ - 7 222,20 грн., що підтверджується також підписаним сторонами та наявним в матеріалах справи актом звірки розрахунків станом на 31.12.2012.

На підставі вказаних документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Арсан-Буд» сформовано дані податкової звітності та податковий кредит, зазначений в податкових деклараціях із податку на додану вартість у перевіряємих періодах, які подано до податкового органу.

Зі змісту Акту перевірки слідує, що висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на тому, що на думку податкового органу, господарські операції між позивачем та його контрагентами згідно ч.ч. 1, 5 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215, ст. 228 ЦК України мають ознаки нереальності здійснення, і в силу ст. 216 ЦК України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю, у зв'язку з чим фінансово-господарські взаємовідносини між позивачем та вказаним підприємством визнані фіктивними та такими, що вчинені без наміру створення правових наслідків.

Так, податковий орган посилається на акти інших органів ДПС, згідно яких контрагенти позивача мають ознаки фіктивності у своїй діяльності, не підтвердили наявності об'єктів оподаткування та господарських взаємовідносин з іншими підприємствами, відсутні за податковою адресою.

З викладеного слідує, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог законодавств ґрунтуються виключно на обставинах, встановлених в ході перевірок (звірок) його контрагентів та певних недоліках товарно-транспортних накладних, оформлених при перевезенні придбаних товарів, а не порушенні позивачем вимог податкового законодавства при здійсненні господарських правовідносин з цими суб'єктами господарювання.

У той же час суд, дослідивши перелічені первинні бухгалтерські документи, оформлені сторонами вказаних правочинів, дійшов висновку, що вони містять повний перелік всіх обов'язкових реквізитів, визначених ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення № 88).

Разом з тим, податковим органом не вказано жодних зауважень щодо форми, правильності заповнення чи наявності обов'язкових реквізитів зазначених документів.

Вказані господарські операції відображені і у податковій звітності позивача, що не заперечувалось податковим органом та підтверджується відомостями Акту перевірки.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Згідно пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, абз. 1 п. 198.3 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, крім іншого, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредит виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів робіт/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК України).

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріпленою печаткою (за наявності) податкову накладну.

З викладеного слідує, що законодавством визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: не пов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця, фіктивність операцій/відсутність поставки (нездійснення оподатковуваної операції) та, крім того, відсутність у платника податків на момент перевірки первинних документів, податкових накладних або видача їх юридичною особою, яка не є платником ПДВ. У свою чергу пунктом 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 №165, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.1997 за №233/2037 визначено один випадок недійсності податкової накладної, а отже і неможливості формування на її підставі податкового кредиту - якщо вона заповнена юридичною особою, яка не зареєстрована як платник ПДВ.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Водночас статтею 1 цього ж Закону встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 цієї статті та пунктів 2.4., 2.5., 2.13 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, зокрема, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Отже, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які повинні мати всі необхідні реквізити, передбачені законодавчими вимогами.

Правочини, що відображають здійснення фінансово-господарських операцій позивача з вказаними контрагентами, належним чином задокументовано і оформлено з дотриманням вимог бухгалтерського законодавства, та відображено у податковій звітності позивача.

У той же час суд звертає увагу на те, що податковим органом у Акті перевірки не вказано жодного об'єктивного та документально підтвердженого доказу недійсності первинних документів, складених між позивачем і його контрагентами на виконання правочинів, а саме - відповідного судового рішення, висновків судово-почеркознавчої експертизи, призначеної та проведеної у встановленому законом порядку, тощо.

Також відповідачем не надано будь-яких доказів, у т.ч. визначених у Акті перевірки, на підтвердження висновків про безтоварність вказаних господарських операцій між позивачем та контрагентами, які покладено у основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Натомість, позивачем надано документи, що підтверджують факт придбання товарів та послуг у вказаних підприємств.

Також при прийнятті рішення в даній адміністративній справі судом враховується те, що предмет вказаних господарських операцій позивача відповідає видам його господарської діяльності, що підтверджується аналізом господарських операцій з придбання товарів та послуг і їх подальшого використання у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані правочини між позивачем та його контрагентами є реальними, товарними, взаємними, оплатними, такими, що відбулись та потягнули за собою реальні зміни у майновому стані їх учасників.

Отже, господарські взаємовідносини позивача з його контрагентами, здійснені в межах його господарської діяльності, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними первинними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Враховуючи викладене, позивачем виконано передбачені законом вимоги для підтвердження права на формування податкового кредиту та валових витрат по взаємовідносинах з контрагентами.

Крім цього, відповідно до Цивільного кодексу України та презумпції правомірності правочину усі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Згідно ч. 3 ст. 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Оскільки правочин, який суперечить інтересам держави і суспільства, є за визначенням ЦК України оспорюваним, факт його укладення сторонами з таким наміром повинен бути встановлений виключно судом.

Такий висновок узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9, згідно якої питання встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду виключно у судовому порядку у разі наявності відповідної суперечки.

Одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків.

Таким чином, навіть за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність.

Оскільки жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях, позивач вважає, що посилання в Акті перевірки на частини 1, 5 статтю 203, частини 1,2 статті 215, статтю 216 ЦК України є безпідставним, так як зазначені норми можуть використовуватися лише при визнанні правочинів недійсними в судовому порядку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку з перевірки відповідності законодавству установчих документів іншого учасника правовідносин та дотримання ним вимог податкового законодавства.

Відповідно до Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

На підставі викладеного суд вважає, що для обґрунтування нікчемності правочину необхідні фактичні дані, що свідчать про нікчемність саме такого правочину, а не якогось іншого.

При розгляді податкових спорів слід виходити із презумпції добросовісності платників податків та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим передбачається, що дії платників податків, що мають за своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, актах виконаних робіт, банківських виписках, звітах достовірні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України»).

Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Таким чином, закон виходить з презумпції легітимності укладених договорів, тобто відповідні рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлене інше.

Вищий адміністративний суд України у своєму роз'ясненні від 02.06.2011 №742/11/13-11 наголошує на тому, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Також зазначено, що якщо віднесення сум до складу податкового кредиту відбувається на підставі належним чином оформлених розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Згідно мотивувальної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 у справі №К/9991/50772/12 головною підставою для висновку про нікчемність правочину являється його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами перевірок, які б факти в цьому акті не були відображені.

Отже, отримання податковим органом відомостей про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента не має преюдиційного значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Суд зазначає, що в Акті перевірки відповідачем як суб'єктом владних повноважень не викладено належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за вказаними правочинами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємопов'язаності позивача та його контрагентів, про відсутність використання позивачем придбаних товарів та послуг у власній господарській діяльності.

Первинні документи, які були надані податковому органу, не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентам взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог КАС України не виявлено.

Оскільки визнання фіктивного правочину недійсним відбувається за рішенням суду, єдиним допустимим засобом доказування факту фіктивності правочину є рішення суду. Інші докази цю обставини підтвердити не можуть в силу прямого припису закону, а отже й не можуть братися до уваги судом під час вирішення справи.

Згідно ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

У ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, зазначено, що податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вимоги до первинного документу встановлені у ст. 9 Закону, де визначено, що: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинними документами є договори, платіжні документи, відповідні акти виконаних робіт та прибуткові накладні, податкові накладні, складені за результатами проведених операцій за вказаними договорами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Наслідки в податковому обліку створюють тільки реально здійснені господарські операції, тобто ті, які пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань або власного капіталу платника податку. Не може не визнаватися право на витрати в тому випадку, якщо відповідні товари реально були придбані платником податків або витрати на таке придбання реально були понесені.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що всі господарські операції позивача підтверджені первинними документами згідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Також суд враховує вимоги ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», згідно якої відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як встановлено судом та не заперечувалось податковим органом, на момент вчинення та виконання господарських договорів контрагенти позивача були належним чином зареєстровані як суб'єкти господарювання, мали право укладати правочини та виписувати податкові накладні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач здійснив визначення сум податкового кредиту та валових витрат на підставі належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів відповідно до чинного законодавства України, а висновки Акту перевірки є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню, а висновки податкового органу про відсутність реального здійснення операцій по взаємовідносинах позивача з його контрагентами є безпідставними та непідтвердженими жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 487,20 грн. (квитанція від 08.04.2014 № 19888212), які підлягають стягненню з Державного бюджету України на його користь.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 98, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 28.03.2014 № , № , № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсан-Буд», сплачений згідно квитанції від 08.04.2014 №19888212 судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.