Справа № 591/6446/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р.Справа № 591/6446/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги: ОСОБА_5 до Сумської міської ради, Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради та розпорядження міського голови м. Суми, -

В с т а н о в и л а:

02.09.2014 року позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Сумської міської ради та Сумського міського голови Лисенка О.М., яким (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просять суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 року № 3470-МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» (зі змінами);

- визнати протиправними та скасувати розпорядження міського голови м. Суми від 21.08.2014 року № 272 - к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами).

Позивачі зазначають, що вони є депутатами Сумської міської ради. 06.08.2014 року на засіданні XLII сесії VI скликання прийнято рішення № 3470 - МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції».

Позивачі вважають, що вказане рішення було прийняте з грубими порушеннями Регламенту роботи Сумської міської ради VI скликання, положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Цивільного кодексу України, оскільки головуючим на засіданні сесії ради Сумським міським головою Лисенком О.М. порушено Регламент роботи Сумської міської ради VI скликання в частині процедури внесення на голосування пропозицій депутатів та проекту рішення, призвело до невірного сприйняття внесених на розгляд депутатів питань, в наслідок чого не забезпечено право позивача ОСОБА_2 в частині вільного волевиявлення та голосування стосовно оскаржуваного рішення. Отже, спірне рішення порушує їх права як депутатів Сумської міської ради.

Крім того, позивач ОСОБА_4, посилаючись на витяг з протоколу пленарного засідання ради від 06.08.2014 року, зазначає, що нею внесено пропозицію щодо виключення з проекту оскаржуваного рішення п. 1.3., яка, в порушення Регламенту роботи Сумської міської ради VI скликання, на голосування не виносилась.

На підставі оскаржуваного рішення 21.08.2014 року міським головою м. Суми прийнято розпорядження № 272-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами), яке прийняте з порушенням Конституції України, вимог п. 5 ч.1 ст. 26, п. 6 ч. 3 ст. 42 та ч. 1 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки міський голова одноосібно прийняв рішення про встановлення граничної чисельності та штату апарату та виконавчих органів ради.

Враховуючи наведене позивачі вважають, що оскаржувані рішення та розпорядження прийняті з грубими порушеннями зазначених норм права та не у спосіб, визначений законодавством.

Також, 20.10.2014 року з позовом до суду звернулася третя особа, яка заявила самостійні вимоги, ОСОБА_5, що працює на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 року № 3470 - МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» (зі змінами) в частині пп. 1.3. п. 1; п. 5, п. 6 додатку 1; п. 3 в частині п.п. 1.3. п. 1 та додатку 2; в частині п. 4; п. 5 в частині п.п. 1.3. п.1; п. 6 в частині, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради; п. 7, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та розпорядження міського голови м. Суми від 21.08.2014 року № 272 - к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами).

Позов вмотивований тим, що 17.09.2014 року ОСОБА_5 був ознайомлений з текстом попередження про його звільнення з 17.11.2014 року у зв'язку із скороченням його посади, що обґрунтоване рішенням Сумської міської ради від 06.08.2014 року № 3470-МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» (зі змінами), згідно з пп. 1.3. якого вирішено припинити департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради шляхом поділу його на управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та управління земельних відносин Сумської міської ради (без права юридичної особи) та розпорядженням міського голови від 21.08.2014 року № 272-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради (зі змінами).

ОСОБА_5. вважає, що оскаржувані рішення та розпорядження не відповідають нормам чинного законодавства та не можуть вважатись підставою для його звільнення, у зв'язку з чим порушують його трудові права а також трудові права працівників підпорядкованого йому департаменту.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволений частково, позов третьої особи, яка заявила самостійні вимог, ОСОБА_5 задоволений повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 року № 3470 - МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» (зі змінами) в частині пп. 1.3. п. 1; п. 5, п. 6 додатку 1; п. 3 в частині п.п. 1.3. п. 1 та додатку 2; в частині п. 4; п. 5 в частині п.п. 1.3. п.1; п. 6 в частині, що стосується департаменту містобудування та «земельних відносин Сумської міської ради; п. 7, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови м. Суми від 21.08.2014 року № 272 - к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами)

В задововлені позовних вимог в іншій частині відмовлено за їх необґрунтованістю.

Судове рішення вмотивоване тим, що відповідачем Сумською міською радою при прийнятті оспорюваного рішення (в його частині відповідно до позовних вимог) порушений порядок прийняття рішень органами місцевого самоврядування визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Регламентом Сумської міської ради та іншими нормативними актами. Таким чином, зазначене рішення (в його частині відповідно до позовних вимог) не може бути підставою для прийняття міським головою м. Суми 21.08.2014 року розпорядження № 272.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі Сумська міська рада, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2014 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог позивачів та ОСОБА_5

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів та представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2014 року на XLII сесії VI скликання Сумською міською радою прийнято рішення № 3470 - МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» (зі змінами) з трьома додатками (а.с. 17-24).

Пунктом 1.3. рішення № 3470-МР Сумська міська рада вирішила припинити Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради шляхом поділу його на Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та Управління земельних відносин Сумської міської ради (без права юридичної особи).

Порядок прийняття вказаного рішення зафіксований у витягу з протоколу пленарного засідання сесії Сумської міської ради від 06.08.2014 року (а.с.8-16), з якого вбачається, що після доповіді заступника міського голови щодо необхідності прийняття спірного рішення, депутат Сумської міської ради ОСОБА_4 запропонувала вилучити із проекту рішення пункт 1.3 у зв'язку з тим, що директор департаменту містобудування та земельних відносин ОСОБА_5 знаходився на військовій службі в зоні АТО. Фактично депутат ОСОБА_4 в усній формі внесла пропозицію щодо проекту рішення, яка в подальшому не була поставлена на голосування (а.с. 15).

На виконання рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 року №3470-МР, 21.08.2014 року міським головою прийнято розпорядження № 272-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради (зі змінами)», відповідно до підпунктів 3.1, 3.2 пункту 3 якого керівникам виконавчих органів Сумської міської ради необхідно привести штатні розписи підрозділів у відповідність до даного розпорядження та здійснити організаційно-правові заходи щодо переведення, вивільнення працівників згідно з чинним законодавством України (а.с. 96-101).

Вказаним розпорядженням затверджені додатки, згідно з якими встановлена гранична чисельність апарату і виконавчих органів Сумської міської ради та штати апарату і виконавчих органів Сумської міської ради, зокрема, Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради визначена гранична кількість одиниць - 29 осіб, Управління земельних відносин - 20 осіб.

27.08.2014 року заступником директора Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на виконання оскаржуваних рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 року № 3470 - MP «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176-MP «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції (зі змінами)» та розпорядження міського голови від 21.08.2014 року № 272-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради (зі змінами)», був виданий наказ № 61 «Про попередження про заплановане звільнення», згідно з яким працівникам Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради вручено попередження про наступне вивільнення 31.10.2014 року в зв'язку зі скороченням посад на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, окрім мобілізованих працівників (а.с.90-91,93-95).

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплені у ст. 144 Конституції України і ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні»» норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування.

Як визначено ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності це напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб'єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно з вказаною нормою, регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно - правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

До регуляторних органів, зокрема, віднесено місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, а також посадові особи будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ці особи мають повноваження одноособово приймати регуляторні акти, яким і є відповідач.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, основними принципами регуляторної політики є доцільність, адекватність, ефективність, збалансованість, прозорість та врахування громадської думки.

Таким чином, органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною, зокрема у рішенні від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Виходячи з принципу розподілу повноважень, законом окремо визначено компетенцію представницьких органів місцевого самоврядування, окремо - їх виконавчих органів та сільського, селищного, міського голови. Враховуючи пріоритетне становище представницьких органів по відношенню до всіх інших органів та посадових осіб місцевого самоврядування, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, яку становлять питання, що можуть бути вирішені виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чисельність працівників органів місцевого самоврядування встановлюється відповідною радою у межах загальної чисельності, визначеної типовими штатами, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

У ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплюються питання, що вирішуються місцевими радами лише на пленарних засіданнях. Зокрема, п.п. 5 і 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на засіданнях міської ради вирішуються питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Статтею 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що міська рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад.

Повноваження міського голови визначені ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 6 якої йому надано право вносити на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.2000 року № 1-рп/2000, яким встановлено, що утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск, утворення інших виконавчих органів ради та затвердження їх структури в цілому, загальної чисельності ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання віднесено до виключної компетенції відповідних рад.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Кодексу законів про працю України, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України під час розгляду судового спору в тотожних правовідносинах, зокрема, в постанові від 27.05.2014 року по справі № 21-108а14, а саме що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім.

Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) щодо працевлаштування працівників ліквідованої установи.

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», п. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації та ч.1 ст.30-1 Регламенту Сумської міської ради на сайті Сумської міської ради було розміщено проект рішення «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції (зі змінами)», згідно з яким на розгляд ради виносилось питання утворення управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та управління земельних відносин Сумської міської ради (з правом юридичної особи) шляхом реорганізації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (а.с.25-29).

Доказів того, що вказаний проект рішення був належним чином узгоджений та завізований відповідно до ст. 30 Регламенту Сумської міської ради, судам першої та апеляційної інстанцій відповідачем не надано.

06.08.2014 року Сумською міською радою прийнято рішення № 3470 - МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції», пунктом 1.3. якого Сумська міська рада вирішила припинити департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради шляхом поділу його на управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та управління земельних відносин Сумської міської ради (без права юридичної особи).

Відповідач Сумська міська рада не спростувала тієї обставини, що текст фактично винесеного на розгляд сесії та прийнятого радою оскаржуваного рішення не відповідав тексту розміщеного на сайті проекту рішення, зокрема, в частині п. 1.3., яким передбачено припинити департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради шляхом поділу його на управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та управління земельних відносин Сумської міської ради (без права юридичної особи).

Судом встановлено, що пропозиція позивач ОСОБА_4, що запропонувала вилучити з проекту рішення саме той пункт, зміст якого не узгоджувався зі змістом проекту рішення, яке оприлюднене на сайті Сумської міської ради, залишилась без задоволення, з посиланням на ст. 56 Регламенту, відповідно до якої розгляду на засіданні сесії підлягають лише письмові пропозиції.

Статтею 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» визначено, що проект регуляторного акту оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Як передбачено ст. 33 зазначеного Закону, у разі внесення на розгляд сесії ради проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія приймає рішення про направлення проекту регуляторного акта на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект. За мотивованим поданням депутата ради, постійної комісії ради, голови районної або обласної ради відповідальна постійна комісія може прийняти рішення про забезпечення підготовки в порядку, встановленому ч.ч. 2, 3 ст. 34 цього Закону, експертного висновку щодо регуляторного впливу проекту регуляторного акта, внесеного цим депутатом ради, постійною комісією ради, головою районної або обласної ради. У цьому разі аналіз регуляторного впливу не готується, а експертний висновок щодо регуляторного впливу готується відповідно до вимог статті 8 цього Закону.

У разі внесення на розгляд засідання виконавчого органу ради чи внесення на затвердження сільським, селищним, міським головою проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу цей проект повертається його розробникові на доопрацювання.

Згідно зі ст. 36 цього Закону, регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що під час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (в його частині відповідно по позовних вимог) допущені порушення вимог ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Регламенту роботи Сумської міської ради VI скликання, в частині процедури внесення на голосування пропозицій депутатів та проекту рішення, призвело до прийняття оскаржуваного рішення, та порушення прав депутатів Сумської міської ради в частині вільного волевиявлення.

Крім того, в порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пп. 4.1., пп. 4.2. п. 4 оскаржуваного рішення на Сумського міського голову покладено здійснення організаційно-правових заходів щодо переведення, вивільнення працівників згідно з чинним законодавством України та приведення штатної чисельності виконавчих органів Сумської міської ради у відповідність до затвердженої структури.

Частиною 5 ст. 10 та п. 5 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що чисельність працівників органів місцевого самоврядування встановлюється відповідною радою у межах загальної чисельності, визначеної типовими штатами, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Вказані питання належать до виключної компетенції місцевих рад, вирішуються ними лише на пленарних засіданнях за пропозицією голови ради. У свою чергу, ради не мають права передавати вирішення цих питань іншим органам і посадовим особам місцевого самоврядування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що п.п. 4.2 п. 4 оскаржуваного рішення суперечить ст.ст.10, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки розгляд питання щодо граничної та штатної чисельності виконавчих органів Сумської міської ради може відбуватися тільки на пленарних засіданнях та вирішуватися колегіально обраними представниками територіальної громади - депутатами, жодні інші органи й посадові особи місцевого самоврядування не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції представницьких органів.

На виконання оскаржуваного рішення Сумської міської ради, 21.08.2014 року відповідачем міським головою м. Суми Лисенком О.М. прийнято розпорядження № 272-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» (зі змінами), пунктами першим та другим якого затверджені гранична чисельність апарату та виконавчих органів Сумської міської ради та штати апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, які вводяться в дію з 01.11.2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оспорюване розпорядження даним відповідачем прийнято поза межами повноважень, які визначені п. 6 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті відповідачами, відповідно, рішення Сумської міської ради від 06.08.2014 року № 3470-МР та розпорядження міського голови м. Суми від 21.08.2014 року № 272-к, не були дотриманні вимоги Законів України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту Сумської міської, ч. 3 ст. 2 КАС України. а, отже, є протиправними та підлягають скасуванню.

Допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права (ч. 1 ст. 53 КАС України - задоволення адміністративного позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача) не призвело до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 27 лютого 2015 року