Справа № 2а-2040/12/1070
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/68447/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Островича С.Е., Веденяпіна О. А., Степашка О.І.

розглянула в порядку попереднього провадження касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Будтехносервіс" до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Будтехносервіс" (далі - ТОВ НВП "Будтехносервіс") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області Державної податкової служби (далі - ДПІ у Вишгородському районі) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року позов ТОВ НВП "Будтехносервіс" задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року апеляційну скаргу ДПІ у Вишгородському районі залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у Вишгородському районі подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ НВП "Будтехносервіс" у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

ДПІ у Вишгородському районі проведена планова виїзна перевірка ТОВ НВП "Будтехносервіс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2011 року. За результатами перевірки складено акт №410-22-01-20589354 від 10 квітня 2012 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ НВП "Будтехносервіс" вимог п. 1.32 ст. 1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 200025, 00 грн.; пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1309645, 00 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у Вишгородському районі прийнято податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 20 квітня 2012 року :№, яким ТОВ НВП "Будтехносервіс" збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 200025, 00 грн. за основним платежем та на 50006, 00 грн. за фінансовою санкцією; №, яким ТОВ НВП "Будтехносервіс" збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 1309645, 00 грн. за основним платежем та на 161761, 00 грн. за фінансовою санкцією.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ НВП "Будтехносервіс" та ТОВ "Зірка Буковелю" укладено договори підряду №БК-40 від 14 червня 2010 року на виконання робіт з монтажу систем водопроводу, водопостачання, каналізації та водостоків і №БК-45 від 29 червня 2010 року. Для виконання робіт ТОВ НВП "Будтехносервіс" залучило на підставі контракту субпідрядника ТОВ "Дах майстер плюс". Виконання будівельно-монтажних робіт підтверджено актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2010 року за формою №КБ-2в, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2010 року за формою №КБ-3, податковою накладною. Оплата ТОВ НВП "Будтехносервіс" виконаних ТОВ "Дах майстер плюс" робіт та сплата ПДВ підтверджена копіями платіжних доручень. Результати підрядних робіт ТОВ НВП "Будтехносервіс" використані у власній господарській діяльності для їх подальшої передачі ТОВ "Зірка Буковелю".

ТОВ НВП "Будтехносервіс" включило суми ПДВ згідно податкових накладних, виписаних ТОВ "Дах майстер плюс", до складу податкового кредиту.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону; протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою і подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно вимог пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями(іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про те, що ТОВ НВП "Будтехносервіс" не порушено вимог податкового законодавства, оскільки суми включені до податкового кредиту на підставі належних первинних документів, складених за наслідками реальних господарських операцій, а тому податкові повідомлення-рішення ДПІ у Вишгородському районі є протиправними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ НВП "Будтехносервіс".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.А. Веденяпін
О.І. Степашко