Справа № 826/19200/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 березня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/19200/14

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О.
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язати вчинити дії
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 та просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог наступне.

1. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо не внесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_1 за Договором банківського рахунку №8065 від 16.05.2014р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк».

2. Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_1 за Договором банківського рахунку №8065 від 16.05.2014р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк».

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку №8065 від 16.05.2014р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк».

4. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку №8065 від 16.05.2014р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк».

5. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за Договором банківського рахунку №8065 від 16.05.2014р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк».

6. Стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого ним судового збору.

Відповідачі заперечили проти позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи.

На підставі ч.4 ст.122 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

16 травня 2014 року ОСОБА_1 було укладено з ПАТ «Старокиївський банк» договір банківського рахунку № 8065 від 16 травня 2014 року. Згідно виписки по рахунку від 20.06.2014 ОСОБА_1 мала на ньому суму 198825 гривень.

Оскільки, вказана сума коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у встановлений законом строк не відшкодована, позивач звернулась до суду.

Відповідачі проти позову заперечили з підстав нікчемності правочину договору банківського рахунку та операції з безготівкового переказу коштів.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 1 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (№ 4452-VI від 23.02.2012, далі - Закон) цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката ( п.4 ч.1 ст. 2 Закону).

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч.1 ст.26 Закону).

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом (ч.1 ст.26 Закону).

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст.26 Закону).

В той же час, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 N 14 затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення).

Це Положення розроблено відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) і визначає порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду (п.1 Розділу 1 Положення).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку (пункт 3 розділу 3 Положення).

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (п.2. розділу 4 Положення).

Згідно пункту 1,2 розділу 5 Положення після одержання Загального Реєстру (Реєстру переказів) та коштів від Фонду банк-агент відповідно до умов договору, укладеного з Фондом, починає виплати гарантованих сум відшкодувань.

З матеріалів справи судом встановлено, що кошти на свій рахунок ОСОБА_1 отримала в безготівковій формі від ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація». Призначення платежу було «Зворотня фінансова допомога».

Жодних документів від позивача щодо наявності договору на підставі якого було здійснення перерахування коштів (щодо надання зворотної фінансової допомоги) суду не надано, оскільки, як пояснив представник сторони, у заявника відсутні.

Окрім того, як вбачається з витягу реєстру платежів ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» вказане підприємство в шостому місяці 2014 року надало фізичним особам зворотної фінансової допомоги на суму 6829083,94. Вказані відомості та відсутність документів позивача відносно платежів та відносин фінансової допомоги, дають суду підстави погодитися з вмотивованістю доводів відповідача щодо наявності обставин дроблення вкладів з метою їх подальшого відшкодування за рахунок ФГВФО, а не в порядку черговості задоволення вимог кредиторів у відповідності до норм Закону.

В той же час суд не вважає необхідним надавати оцінку питанням нікчемності договору банківського вкладу, оскільки наступні обставини, вставлені судом, виключать обґрунтованість вимог позивача.

Так, судом з матеріалів справи встановлено, що згідно розпорядження операційному управлінню № 2 від 28 листопада 2014 року було здійснено сторнування проводок по зарахуванню коштів на рахунки фізичних осіб за договорами, що визнані нікчемними.

Згідно меморіального ордеру № 3292 від 28 листопада 2014 року надходження на поточний рахунок ОСОБА_1 в сумі 198825,00 гривень були повернуті ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація».

Таким чином, зазначене зумовлює обставини відсутності коштів на рахунку позивача та виключає як обґрунтованість позовних вимог, так і наявність підстав для їх задоволення в цілому.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі в силу положень частини 2 статті 71 КАС України спростували покликання позивача.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк