Справа № 640/3005/15-а
Суддя: Божко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 640/3005/15-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Божко В.В.

при секретарі Андрющенко О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Харкова заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про зміну способу і порядку виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про зобовязання здійснити перерахунок, нарахування, здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» в частині вимог, що стосується вимог за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р., -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2010 р. позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до УПФУ в Київському районі м. Харкова про визнання незаконним обмеження соціальної пільги та проведення перерахунку і доплати підвищення до пенсії як дитині війні з 01.01.2006 р. по 31.10.2010 р.

Ухвалою суду від 29.09.2010 р. адміністративним позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 01.01.2006 р. по 27.03.2010 р. залишений без розгляду, у звязку з пропущеним строком звернення до суду.

Постановою суду від 08.12.2010 р. позовні вимоги позивачки за період з 28.03.2010 р. по 31.10.2010 р. задоволені.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2011 р., постанову суду від 08.12.2010 р. залишено без змін та скасовано ухвалу суду від 29.09.2010 р., справу в цій частині позовних вимог направлено до суду для продовження розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.07.2011 р., відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, адміністративний позов позивача в частині позовних вимог за період з 01.01.2006 р. по 27.03.2010 р. залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2013 р., вище зазначену справу направлено до суду для розгляду справи в частині вимог, що стосується вимог за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р. зі стадії вирішення питання про відкриття провадження. В іншій частині ухвалу суду від 07.07.2011 р. залишено без змін.

Ухвалою суду від 17.03.2014 р., відкрито провадження по справі в частині вимог, що стосується вимог за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р.

Постанова суду від 08.12.2010 р. набула чинності.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2014 р., адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязано УПФУ в Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р. та виплатити різницю між виплаченими та невиплаченими сумами доплат до пенсії за вказаний період.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2014 р., постанову суду від 04.06.2014 р. залишено без змін.

18.02.2015 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області надано до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення.

В обґрунтування заяви зазначає те, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження про зобовязання УПФУ в Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р. та виплатити різницю між виплаченими та невиплаченими сумами доплат до пенсії за вказаний період.

Відповідно до повідомлення УПФУ в Київському район м. Харкова від 30.01.2015 р., ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, але виплата до пенсії не проводиться, у звязку з відсутністю фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, доплата буде проведена за наявності бюджетного фінансування.

Заявник до судового засідання не зявився, в заяві міститься прохання слухати справу без участі представника.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату та час проведення судового засідання повідомлені судом своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань про неможливість прибуття до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 263 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Згідно зі статтею 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Частиною першою статті 4 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетне законодавство складається з Конституції України, цього Кодексу; закону про Державний бюджет України, інших законів, що регулюють бюджетні відносини, передбачених статтею 1 цього Кодексу; нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу та інших законів України, передбачених пунктами 3 та 4 цієї частини статті; нормативно-правових актів органів виконавчої влади, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу, інших законів України та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, передбачених пунктами 3, 4 та 5 цієї частини статті; рішень про місцевий бюджет; рішень органів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, прийнятих відповідно до цього Кодексу, нормативно-правових актів, передбачених пунктами 3, 4, 5, 6 і 7 цієї частини статті.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до пункту 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму "Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами", згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Згідно з частиною другою статті 72 Закону кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Статтею 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.04 №2195-ІУ передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 3 прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" № 4282 від 22.12.2011 року визначено, що у 2012 році норми і положення статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

З метою здійснення у 2012 році заходів щодо поетапного до 2015 року підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1381від 28.12.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Пунктом 4 зазначеної постанови встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 27.03.2014 №1165-УІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» внесено зміни в пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» в абзаці першому цифру і слова «7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність» замінити цифрами і словом «66,43 гривні».

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3рп/2012 визначено, що при розгляді справ суди повинні керуватись принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно - правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. № 1622-УІІ, який набрав чинності 03.08.2014 року, прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014р. № 719-VII було доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014р. № 80-VIII, встановлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, постановами правління та наказами Пенсійного фонду України, в тому числі постановами КМУ № 745 від 06.07.2011р., № 1210 від 23.11.2011р., Законом України від 14.06.2011р. № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", Законом України від 22.12.2011р. № 4282-УІ "Про Державний бюджет України на 2012 рік", Законом України від 06.12.2012р. № 5515-УІ "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік".

З огляду на правові норми та зазначені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність встановлених законом підстав для зміни способу і порядку виконання рішення шляхом зміни зобовязання здійснити виплати на стягнення цих виплат, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про зміну способу і порядку виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про зобовязання здійснити перерахунок, нарахування, здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» в частині вимог, що стосується вимог за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -