Справа № 807/133/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 рокум. Ужгород№ 807/133/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - Приходько Т.В.

сторони в судове засідання не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що станом на день звернення до суду із даним адміністративним позовом за відповідачем рахується заборгованість в сумі 562,61 грн., яка в добровільному порядку не погашена.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення судового розгляду у засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, заперечень проти позовних вимог не подав.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи фізична особа-підприємець ОСОБА_2- являється платником страхових внесків відповідно до ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. (надалі - Закон №1058 від 09.07.2003р).

Згідно ст.4 п.1 Закону № 400/97 - BP від 26.06.97р. для платників збору, визначених 1 та п.2 статті 1 цього Закону (а саме суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників) встановлюються ставки збору об'єкта оподаткування визначеного п.1 ст.2 цього Закону ( суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плата та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які зазначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ), виплати винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, а також суми сплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги у зв'язку тимчасовою непрацездатністю).

Відповідно до п.1 ст.14 Закону №1058 від 09.07.2003 р. роботодавці - юридичні і фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю фізичні осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачені законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру - являються страхувальниками, тому, відповідно до ст.15 Закону 1058 від 09.07.2003 р. вони платниками страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України зобов'язані сплачувати внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд також зазначає, що в п.п.1 п.8 Прикінцевих положень Закону 1058 від 09.07.2003 р. зазначено, що страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку визначених Законом та в розмірах передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (400/97).

ФОП ОСОБА_2 мала заборгованість перед управлінням Пенсійного України в Тячівському районі Закарпатської області в сумі 850 грн.

Пунктом 3 статті 106 Закону №1058 від 09.07.2003 року встановлено, що органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку із страхових внесків, вимогу про її сплату (вимога є виконавчим документом), управління Пенсійного фонду в Тячівському районі направило платнику вимоги про сплату боргу № Ю-11-У від 05.04.2004р., копія якої наявна в матеріалах даної адміністративної справи.

Однак, платником сплачено лише 642,00 грн. із суми, яка була виставлена у вимозі на суму 850,00 грн. несплаченими залишається сума 208,00 грн.

У зв'язку із чим за несвоєчасну сплату, управлінням нараховано відповідачу пеню в загальній сумі 354,61 грн.

З врахуванням вищенаведених обставин, станом на день звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість в загальній сумі 562,61 грн.

Згідно до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058 - строк давності щодо стягнення недоїмки пені та штрафів не застосовується.

Враховуючи, що ненадходження вказаної суми до Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій, мають місце підстави для звернення до суду з заявою для захисту інтересів держави в особі управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем станом на день розгляду даної адміністративної справи не надано суду доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області заборгованість в сумі 562,61 грн. (п'ятсот шістдесят дві гривні шістдесят одна копійка).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш