Справа № 813/8477/13-а
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 8133/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженергопроект» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2014 року у справі № 813/8477/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженергопроект» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтаженергопроект» звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 31.10.2013р. № /6438, яким ТзОВ «Монтаженергопроект» визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 568144,50 грн. (378763,00 грн. - за основним платежем, 189381,50 грн. - штрафних (фінансових) санкцій) та податкове повідомлення-рішення від 31.10.13р. № /6437, яким підприємству визначено штраф у розмірі 510,00 грн..

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Стягнуто до Державного бюджету України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженергопроект» (м. Львів-смт. Брюховичі, вул. Смолиста, 11-А; ) судові витрати в сумі 4129,20 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтаженергопроект» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2014 року в справі № 813/8477/13-а та прийняти нову, якою позов ТзОВ «Монтаженергопроект» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволити повністю. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 31.10.2013р. № /6438 та № /6437.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Монтаженергопроект» призначена наказом № 276 від 07.10.2013 року на виконання постанови старшого слідчого з ОВС ГСУ фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України у рамках кримінального провадження стосовно контрагентів позивача.

Відповідно до п.п. 78.1.11 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, з підстав отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону. Таким чином, з врахуванням відсутності у податковому законодавстві норми яка б забороняла податковому органу проводити позапланову документальну перевірку з підстав передбачених п.п. 78.1.11 ст. 78 ПК України за період, що вже перевірявся, суд не бере до уваги посилання позивача з приводу необґрунтованості повторної перевірки того самого періоду. Такий висновок суду першої інстанції не відповідає пп. 78.1.12 ст. 78 ПК України згідно якого підставою для проведення позапланової виїзної перевірки за вже перевірений період могло бути те, що органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової службі нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповні з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі м. Львова проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Монтаженергопроект» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, при здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Один Два Три» (), ТОВ «Будівельна компанія АТР Груп» (), ТОВ «ВТ-Техбуд» (), ТОВ «АРС Трейд» (), ТОВ «Будівельна компанія АРС» (), ПП «Юридична фірма «Фортеця» (), ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» (), ТОВ «Викуп» (), ТОВ «БК «Київбудмонтаж» (), ТОВ «БТК «Євробуд» (), ТОВ «Лідерком» (), ТОВ «Гарант-буд-сервіс» (), ПП «Біко Агротрейд» (), ТОВ «Інтеграл Ай Ті» (), ТОВ «Компанія «Аджанта-Україна» (), ТОВ «Автоприватінвест» (), ПП «СМУ-600» () за період з 01.01.2010 року по 31.03.2013 року, про що складено акт № 199/70/22-1/37656463 від 18.10.2013 року.

За результатами перевірки встановлено порушення:

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), внаслідок чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 378763 грн., в тому числі за серпень 2011 року на суму 67688 грн., за вересень 2011 року на суму 24354 грн., за жовтень 2011 року на суму 95904 грн., за листопад 2011 року на суму 65931 грн., за грудень 2011 року на суму 117166 грн., за лютий 2012 року на суму 7720 грн.;

- ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами і доповненнями).

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Виходячи з вимог Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 966-ХІV) обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до вимог п. 3.2 ст. 3 Закону № 966-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Крім того, Наказом ДПА України № 143 від 29.03.2003 року «Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства та порядку її складання», передбачено, що дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704.

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 вказаного Положення, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пп. 2.1 п. 2 Положення).

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону № 966-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2 ст. 9 Закону № 966-ХІV).

Частиною 5 ст. 8 Закону № 966-ХІV передбачено, що підприємство самостійно визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановленим цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Отже, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Під час проведення перевірки відповідач двічі, 07.10.2013 року та 11.10.2013 року, вимагав у позивача надати документів на підтвердження здійснення господарських взаємовідносин з відповідними контрагентами, зокрема з ТОВ «БТУ «Євробуд», ТОВ БК «Київбудмонтаж», ТОВ «Гарант-Буд-Сервіс», ТОВ «Інтеграл Ай Ті».

Позивач у листі-відповіді зазначив, що надати копії документів про здійснення господарських операцій з відповідними документами неможливо, так як оригінали було втрачено, а відновити їх не вдалося, оскільки вказані підприємства припинили свою діяльність.

Позивач також стверджує, що ДПІ у Шевченківському районі раніше вже проведено позапланову перевірку ТОВ «Монтаженергопроект» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 19.05.2011 року по 30.09.2012 року, валютного та іншого законодавства з 19.05.2011 року по 30.09.2012 року, про що складено акт № 1595/218/22-10/37656463 від 05.12.2012 року. В рамках цієї перевірки охоплений весь період за який здійснювалася наступна перевірка оформлена актом № 199/70/22-1/37656463 від 18.10.2013 року, за результатами якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Судом першої інстанції встановлено що позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Монтаженергопроект» призначена наказом № 276 від 07.10.2013 року на виконання постанови старшого слідчого з ОВС ГСУ фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України у рамках кримінального провадження стосовно контрагентів позивача

Відповідно до п.п. 78.1.11 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, з підстав отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Таким чином, з врахуванням відсутності у податковому законодавстві норми яка б забороняла податковому органу проводити позапланову документальну перевірку з підстав передбачених п.п. 78.1.11 ст. 78 ПК України за період, що вже перевірявся, суд не бере до уваги посилання позивача з приводу необґрунтованості повторної перевірки того самого періоду.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд першої інстанції зважив на наявність у позивача довідки Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, однак зауважив, що жодних обставин втрати документів позивач суду не пояснив, як і не надав жодних доказів кримінального провадження чи провадження в порядку адміністративного правопорушення з приводу відсутніх документів.

В абз. 2 п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього кодексу.

Абзацом 1 цього ж пункту передбачено, що не відносяться до складу податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього кодексу.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженергопроект» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2014 року у справі № 813/8477/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль