Справа № 821/132/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/132/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представників позивача - Кузіної О.М., Дунаєва М.І.,

представника відповідача - Палінічака К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" (далі - позивач, ТОВ "ТРЦ Фабрика") звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м.Херсоні), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1041801,25 грн., з яких за основним платежем на 833441 грн., за штрафними санкціями на 208360,25 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 42848,35 грн., з яких за основним платежем на 33812 грн., за штрафними санкціями на 9036,35 грн.; № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 3570830 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 892707,50 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на 10359,03 грн., з яких за основним платежем на 7335,22 грн., за штрафними санкціями на 3023,81 грн.; № про застосування штрафних санкцій з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 340 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що для обчислення грошових зобов'язань за спірними податковими повідомленнями-рішеннями відповідач використав неправомірні, документально не підтверджені висновки акту перевірки від 15.08.2014 р. № 284/21-03-22-01/37541696. Позивач вважає, що показники його декларацій з податку на прибуток та з податку на додану вартість підтверджені належним чином складеними бухгалтерськими та податковими документами у відповідності з положеннями Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, оскільки висновки акту перевірки відповідають фактичним обставинам оподаткування позивача, а виявлені порушення узгоджуються з вимогами Податкового кодексу України. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем у період з 21.07.2014 р. по 01.08.2014 р., з 04.08.2014 р. по 08.08.2014 р. проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "ТРЦ Фабрика" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 15.08.2014 р. № 284/21-03-22-01/37541696.

У висновку акта перевірки зазначено, що встановлено порушення:

1. пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.2, п.138.4 ст.138, пп.139.1.1, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.138.10.2, пп.138.10.4, пп.138.10.6 п.138.10 ст.138, п.144.1 ст.144, п.150.1 ст.150 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 865370 грн., у тому числі 2013 рік у сумі 865370 грн.;

2. п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість (рядок 25 декларації) на загальну суму 33812 грн., у тому числі: листопад 2013 року на 30980 грн., грудень 2013 року на 2832 грн.,

3. п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України, що призвело до завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 23.1 декларації) та у зменшення податкових зобов'язань наступних звітних (податкових) періодів (рядок 23.2 декларації) на загальну суму 3570830 грн., у тому числі: квітень 2012 року на 2752560 грн., жовтень 2012 року на 506109 грн., січень 2013 року на 293679 грн., квітень 2013 року на 15211 грн., травень 2013 року на 3271 грн.;

4. п.50.1 ст.50 ПК України, в результаті чого підприємством у рядку 26 уточнюючого розрахунку з ПДВ від 20.01.2014 р. № (період, що уточнюється, - листопад 2013 року) самостійно не нараховано суму штрафу, у зв'язку з виправленням помилки;

5. ст.263 ПК України, в результаті чого занижено плату за користування надрами на загальну суму 7335,22 грн., у тому числі: ІІ квартал 2012 року - 670,44 грн., ІІІ квартал 2012 року - 740,61 грн., ІV квартал 2012 року - 1010,45 грн., І квартал 2013 року - 1159,38 грн., ІІ квартал 2013 року - 1076,77 грн., ІІІ квартал 2013 року - 1283,88 грн., ІV квартал 2013 року - 1393,69 грн.;

6. пп.263.11.1 п.263.11 ст.263 ПК України, в результаті чого до органу державної податкової служби не надано податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2013 року;

7. п.46.1 ст.46, п.48.1 ст.48, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.103.9 ст.103 ПК України, в результаті чого до органу державної податкової служби не подано додатки ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" за 2013 рік по компаніях "Bamis Ventures Limited" (Cyprus) та "Neski Ventures Limited" (Cyprus) до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (вх. № від 03.03.2014 р.).

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 р.:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств на 1041801,25 грн., з яких за основним платежем на 833441 грн., за штрафними санкціями на 208360,25 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 42848,35 грн., з яких за основним платежем на 33812 грн., за штрафними санкціями на 9036,35 грн.;

- № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 3570830 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 892707,50 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на 10359,03 грн., з яких за основним платежем на 7335,22 грн., за штрафними санкціями на 3023,81 грн.;

- № про застосування штрафних санкцій по податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 340 грн.

І. Що стосується податкових повідомлень-рішень від 05.09.2014 р. №№ , , яким позивачу збільшено суми грошових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

Приписами п.58.1 ст.58 ПК України передбачено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п.86.8 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно п.п.56.1, 56.2 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Судом встановлено, що за результатами перевірки відповідач сформував та надіслав ТОВ "ТРЦ Фабрика" податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1041801,25 грн., з яких за основним платежем на 833441 грн., за штрафними санкціями на 208360,25 грн., № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 42848,35 грн., з яких за основним платежем на 33812 грн., за штрафними санкціями на 9036,35 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ "ТРЦ Фабрика" оскаржило їх до ГУ ДФС у Херсонській області, рішенням якої від 17.11.2014 р. № 194/10/21-22-10-06-06 скаргу задоволено частково: скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 30453 грн. та штрафних санкцій на 7613,25 грн., № в частині збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на 29003 грн. та штрафних санкцій на 7250,75 грн., в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

На виконання рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 17.11.2014 р. № 194/10/21-22-10-06-06 ДПІ у м.Херсоні сформувала та надіслала ТОВ "ТРЦ Фабрика" податкові повідомлення-рішення від 02.12.2014 р. з урахуванням зменшення грошових зобов'язань: № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1003735 грн., з яких за основним платежем на 802988 грн., за штрафними санкціями на 200747 грн., № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 6594,60 грн., з яких за основним платежем на 4809 грн., за штрафними санкціями на 1785,60 грн.

Відповідно до пп.60.1.3 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Приписами п.3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 р. № 1236 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 р. за № 2135/22447, визначено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.

Згідно п.60.4 ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Оскільки ГУ ДФС у Херсонській області частково зменшило грошові зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість, то податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. №№ , вважаються відкликаними з дня отримання платником податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.Херсоні від 02.12.2014 р. №№ , .

Податкові повідомлення-рішення від 02.12.2014 р. №№ , містять нову (зменшену) суму грошових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

Таким чином, оскільки податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. №№ , відкликані, то відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування, а тому позовні вимоги ТОВ "ТРЦ Фабрика" в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 02.12.2014 р. №№ , були оскаржені позивачем до Херсонського окружного адміністративного суду (справа № 821/30/15-а), постановою якого від 26.01.2015 р. в задоволенні позовних вимог ТОВ "ТРЦ Фабрика" відмовлено (рішення не набрало законної сили у зв'язку з апеляційним оскарженням).

ІІ. Що стосується податкового повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 3570830 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 892707,50 грн.

З наданого до суду відповідачем розрахунку (т.18 арк.114) слідує, що підставами зменшення суми бюджетного відшкодування слугували висновки відповідача про:

- завищення розміру податкового кредиту на 31124 грн. за податковими накладними щодо яких постачальником (ВАТ "ХБК") порушено порядок їх виписки, а саме: дата виписки податкових накладних не відповідає даті первинного документа, що засвідчує факт постачання послуг;

- завищення розміру податкового кредиту на 98009 грн. за податковими накладними, виписаними під час здійснення господарських операцій, не підтверджених належним чином оформленими первинними документами (ТОВ "Рекламне агентство "Кельт" - 774 грн., ТОВ "Мєшков" - 8272 грн., ФОП ОСОБА_4 - 29280 грн., ФОП ОСОБА_5 - 38916 грн., ПП "ТРК "ВТВ Плюс" - 6096 грн., ПП "Юкон" - 660 грн., ПП ОСОБА_6 - 11292 грн., ТОВ "Джей-М" - 1260 грн., ТОВ "Елвін" - 792 грн., ТОВ "Медіа Група Позитив" - 667 грн.);

- неправомірне включення до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 3436828 грн. по операціях з ТОВ "Акмебуд", з яким встановлено відсутність реальності вчинення господарських операцій.

При вирішенні правомірності зменшення ТОВ "ТРЦ "Фабрика" суми бюджетного відшкодування суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.200.1, 200.2, 200.3 та 200.4 ст.200 ПК України (в редакціях, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

1) Стосовно взаємовідносин позивача з ВАТ "ХБК" суд зазначає наступне.

За результатами перевірки ДПІ у м.Херсоні вказує на неправомірне віднесення ТОВ "ТРЦ Фабрика" до податкового кредиту суми ПДВ 31124,33 грн. внаслідок того, що отримані від ВАТ "ХБК" податкові накладні від 14.09.2011 р. № 21, від 31.12.2011 р. № 26, від 31.12.2011 р. № 27 є такими, щодо яких постачальником порушено порядок їх виписки, а саме: дата виписки податкових накладних не відповідає даті складання первинного документа, що засвідчує факт постачання послуг (акти приймання-передачі робіт (надання послуг) складені 30.09.2011 р. (№ 104), 30.12.2011 р. (№№ 131, 132)).

На думку ДПІ у м.Херсоні дане порушення позбавляє права позивача на віднесення сплачених у ціні послуг сум ПДВ до складу податкового кредиту. Однак суд не погоджується з такими доводами відповідача виходячи з наступного.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пунктом 201.6 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, з точки зору податкового законодавства України головними умовами для віднесення сплаченого при придбанні послуг ПДВ до складу податкового кредиту є використання придбаних товарів, робіт послуг у власній господарській діяльності платника податків у межах оподатковуваних операцій та належне документування сплаченого ПДВ.

Судом встановлено, що між ТОВ "ТРЦ Фабрика" та ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" укладено договори поруки від 04.10.2011 р. № 709/2/4 та від 03.01.2012 р. № 709/2/7 згідно яких Поручитель (ТОВ "ТРЦ Фабрика") поручається перед Кредитором (ПАТ "ЕК "Херсонобленерго") за виконання обов'язків ВАТ "ХБК" щодо сплати зобов'язання ВАТ "ХБК" в сумі 27910,12 грн. - активна електроенергія та 967,43 грн. - реактивна електроенергія, а також в сумі 183231,56 грн. - активна електроенергія та 2547 грн. - реактивна електроенергія згідно договору на постачання електроенергії № 709 від 17.02.2004 р., грошові кошти за яку перераховуються на відповідні р/рахунки ХМЕМ з обов'язковою вказівкою в графі "Призначення платежу" фрази: "За (вказати вид платежу) згідно Договору поруки № 709/2/4 від 04.10.2011 р. та № 709/2/7 від 03.01.2012 р.".

ВАТ "ХБК" складені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2011 р. № 104, від 30.12.2011 р. № 131, від 30.12.2011 р. № 132 та виписані податкові накладні від 14.09.2011 р. № 21, від 31.12.2011 р. № 26, від 31.12.2011 р. № 27.

Податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, мають всі необхідні реквізити, визначені п.201.1 ст.201 ПК України.

Позивачем здійснено оплату за електроенергію у безготівковій формі згідно платіжних доручень від 27.10.2011 р. № 327, від 11.01.2012 р. № 481, від 11.01.2012 р. № 480.

Суми ПДВ сплаченого у ціні послуг за вказаними податковими накладними включено позивачем до складу податкового кредиту січня 2012 року.

Дійсно п.201.4 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань, а згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань (для послуг) є дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг. Однак не співпадання дати виписки податкових накладних з датами складання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) з інтервалом 16 днів та 1 день не є безумовною підставою для позбавлення права платника податку на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції.

ДПІ у м.Херсоні не заперечує факт отримання позивачем послуг та їх оплати, наявності податкових накладних, які містять всі необхідні реквізити та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, а тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит у сумі 31124 грн. по господарських операціях з ВАТ "ХБК" на підставі податкових накладних від 14.09.2011 р. № 21, від 31.12.2011 р. №№ 26, 27.

2) Стосовно взаємовідносин ТОВ "ТРЦ Фабрика" з ТОВ "Рекламне агентство "Кельт", ТОВ "Мєшков", ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ПП "ТРК "ВТВ Плюс", ПП ОСОБА_6, ПП "Юкон", ТОВ "Джей-М", ТОВ "Елвін", ТОВ "Медіа Група Позитив" суд зазначає наступне.

Вищевказані суб'єкти господарювання надавали позивачу рекламні послуги та послуги з організації та проведення святкових заходів.

Вказуючи на неправомірність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по цих операціях, ДПІ у м.Херсоні вказує на те, що позивачем не доведено безпосереднього зв'язку між придбанням послуг з організації та проведення святкових заходів з господарською діяльністю ТОВ "ТРЦ Фабрика".

Стосовно рекламних послуг відповідач зазначає, що первинні документи, якими оформлено надання таких послуг, не містять вказівки на конкретне місце розміщення рекламних оголошень або рекламних банерів, а також їх кількість. На думку ДПІ у м.Херсоні в разі публікації оголошення в засобах масової інформації для підтвердження факту надання послуг необхідною є наявність копії або оригіналу тієї частини видання, в якій було опубліковано оголошення; при розміщенні оголошення на радіо або телебаченні доцільно мати ефірну довідку із зазначенням кількості, медіа-плану (предмет реклами) і дати виходів в ефір (кіноролик, інше); при розміщенні зовнішньої реклами доцільно мати звіти про проведення рекламних заходів (фото звіти, тощо) із зазначенням предмету реклами, місця розташування, кількості.

Однак суд не погоджується з такими доводами ДПІ у м.Херсоні з наступних підстав.

Відповідно до ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3 ст.198 ПК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Тобто, законодавцем визначено певні умови формування податкового кредиту: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом встановлено, що одним із основних видів діяльності ТОВ "ТРЦ Фабрика" є надання в оренду приміщень. Для підвищення інтересу, попиту, приваблення покупців, відвідувачів та потенційних орендарів до ТОВ "ТРЦ Фабрика" позивачем укладалися договори на розміщення реклами, яка допомагає відвідувачам (громадянам) асоціювати окремі магазини торгівельного центру з іміджем та назвою ТРЦ "Фабрика", та на проведення промо-акцій. Така реклама та промо-акції були націлені на залучення уваги, інтересу потенційних відвідувачів торгівельно-розважального центру. Зовнішня реклама сприяє росту відвідувачів, що в свою чергу збільшує ріст та обсяги продажів, ефективного ведення господарської діяльності орендарями за рахунок залучення (збільшення) відвідувачів в торгівельно-розважальному центрі, що є одним із факторів, який впливає на розмір орендної плати. Більшість договорів оренди містять умови щодо залежності розміру орендної плати від обороту у процентному відношенні. Тобто, орендна плата за користування об'єктом оренди складається з фіксованої орендної плати (мінімальної) та розрахункової плати від обороту , який залежить від суми отриманих грошових коштів від реалізації товарів та послуг орендарів на об'єкті оренди.

На підтвердження ефективності проведення реклами та промо-акцій позивачем надано суду відповідний розрахунок, з якого вбачається збільшення відвідувачів (потенційних покупців) ТРЦ "Фабрика", що в свою чергу призвело до збільшення доходу позивача у вигляді орендної плати.

Тому необхідність отримання рекламних послуг та послуг з організації та проведення святкових заходів безпосередньо пов'язане з господарською діяльністю позивача та направлене на отримання доходу.

Саме з метою отримання доходу ТОВ "ТРЦ Фабрика" уклала договори з ТОВ "Рекламне агентство "Кельт", ТОВ "Мєшков", ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ПП "ТРК "ВТВ Плюс", ПП ОСОБА_6, ПП "Юкон", ТОВ "Джей-М", ТОВ "Елвін", ТОВ "Медіа Група Позитив".

Так, 13.12.2012 р. між ТОВ "Кельт" та позивачем укладено договір на проведення рекламних компаній № 118, відповідно до якого виконавець зобов'язується професійно і якісно провести рекламну компанію замовника на території України на затверджених замовником робочих поверхнях спеціальних конструкцій. Додатково за дорученням замовника може приймати на себе обов'язки по виготовленню рекламних плакатів замовника, а замовник зобов'язується своєчасно і у повному обсязі оплатити роботи (послуги) виконавця у відповідності з умовами даного договору та додатків до договору (п.2).

На виконання умов договору ТОВ "Кельт" надало ТОВ "ТРЦ Фабрика" рекламні послуги (з урахуванням періодів, які зазначені у розрахунку відповідача та вплинули на зменшення суми бюджетного відшкодування (т.18 арк.114)) у грудні 2012 року на суму 450 грн., з яких ПДВ - 75 грн., у січні 2013 року на суму 1400 грн., з яких ПДВ - 233,33 грн., у лютому 2013 року на суму 1400 грн., з яких ПДВ - 233,33 грн., у березні 2013 року на суму 1400 грн., з яких ПДВ - 233,33 грн., що підтверджується актами надання послуг від 31.12.2012 р. № 392, від 31.01.2013 р. № 10, від 28.02.2013 р. № 37, від 31.03.2013 р. № 70, податковими накладними від 31.12.2012 р. № 30, від 18.01.2013 р. № 9, від 06.02.2013 р. № 6, від 06.03.2013 р. № 6 (т.16, арк.212-213, т.17 арк.1-2, 5-6, 9-10). До актів надання послуг долучено фотозвіти розміщення реклами на біг-бордах (т.16 арк.214-215, т.17 арк.2-4, 7-8, 11-12) за адресами, які зазначені у додатках № 1 від 13.12.2012 р., № 2 від 13.02.2013 р. до договору від 13.12.2012 р. № 118 (т.16 арк.206, 207).

08.12.2011 р. між позивачем та ПП "ТРК "ВТВ Плюс" укладено договір № 24, відповідно до якого виконавець зобов'язується передати замовнику послуги з виробництва та розміщення в ефірі ТРК "ВТВ Плюс" (м.Херсон і область) рекламних матеріалів замовника у терміни і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов'язується своєчасно оплатити та прийняти надані виконавцем послуги (п.1.1). Зміст, термін розміщення, дати розміщення, місце розміщення, кількість виходів, хронометраж, рекламних матеріалів замовника та вартість послуг виконавця обумовлюються сторонами в медіа-плані до даного договору, що є його невід'ємною частиною (п.1.2).

На виконання умов договору ПП "ТРК "ВТВ Плюс" надало ТОВ "ТРЦ Фабрика" послуги з виробництва та розміщення в ефірі рекламних матеріалів (з урахуванням періодів, які зазначені у розрахунку відповідача та вплинули на зменшення суми бюджетного відшкодування (т.18 арк.114)) у січні 2012 року на суму 5000 грн., з яких ПДВ - 833,33 грн., у грудні 2012 року на суму 31580 грн., з яких ПДВ - 5263,33 грн., що підтверджується актами надання послуг від 27.01.2012 р. № ОУ-0000004, від 28.12.2012 р. № 281, податковими накладними від 27.01.2012 р. № 4, від 25.12.2012 р. № 10, медіа-планами (т.17 арк.85-87, 90-92). До актів надання послуг долучено ефірні довідки та фотознімки ефіру (т.17 арк.88-89, 93-93).

21.11.2012 р. між позивачем та ПП "Юкон" укладено угоду № 20, відповідно до якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по проведенню рекламної компанії і виконанню комплексу робіт по розміщенню рекламоносіїв замовника (рекламних плакатів) на спеціальних конструкціях, розташованих згідно адресної програми, що визначається додатком. В додатку до цієї угоди вказуються період рекламної компанії та графік розміщення рекламоносіїв (п.1.2).

На виконання умов договору ПП "Юкон" надало ТОВ "ТРЦ Фабрика" послуги з розміщення реклами у грудні 2012 року на суму 3960 грн., з яких ПДВ - 660 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2012 р. № ОУ-0000055, податковою накладною від 17.12.2012 р. № 55 (т.17 арк.110-111). До акту здачі-прийняття робіт долучено фотозвіти (т.17 арк.116-118). Зазначені у акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) місця та періоди розміщення рекламних зображень ТОВ "ТРЦ Фабрика" повністю співпадають з місцями та періодом, зазначеними у додатку № 1 від 21.11.2012 р. до угоди № 20.

29.10.2012 р. між позивачем та ТОВ "Елвін" укладено договір про надання рекламних послуг № 29/10, згідно якого рекламорозповсюджувач за дорученням рекламодавця зобов'язується проводити рекламну компанію останнього, а рекламодавець зобов'язується приймати та оплачувати послуги і роботи рекламорозповсюджувача в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.2.1).

На виконання умов договору ТОВ "Елвін" у грудні 2012 року надало позивачу рекламні послуги на суму 4750 грн., з яких ПДВ - 791,65 грн., що підтверджується актом здавання-прийому виконаних робіт (послуг) від 31.12.2012 р. № СФ-0001154, податковою накладною від 17.12.2012 р. № 7 (т.17 арк.125, 137). До акту здачі-прийняття робіт долучено фотозвіти (т.17 арк.127-136). Зазначені у акті здавання-прийому робіт (послуг) місця та період розміщення рекламних зображень ТОВ "ТРЦ Фабрика" повністю співпадають з місцями та періодом, зазначеними у додатку № 2 від 30.11.2012 р. до договору № 29/10.

23.04.2012 р. між позивачем та ТОВ "Медіа Група Позитив" укладено договір № 16, відповідно до якого замовник доручає та оплачує, а виконавець виготовляє та розміщує на телеканалі "ТВій Плюс" інформаційні відеосюжети та телепрограми, що висвітлюють діяльність замовника, відповідно до умов даного договору і чинного законодавства (п.1.1)

На виконання умов договору ТОВ "Медіа Група Позитив" надало ТОВ "ТРЦ Фабрика" рекламні послуги (прокат відеоролика) у грудні 2012 року на суму 4000 грн., з яких ПДВ - 666,67 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.12.2012 р. № ОУ-0000214, податковою накладною від 21.12.2012 р. № 138, медіа-планом (т.17 арк.138-140). До акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) долучено фотокадри, ефірну довідку (т.17 арк.141-142).

18.05.2012 р. між позивачем та ТОВ "Мєшков" укладено договір № 18/05-001, відповідно до якого підрядчик зобов'язується надати послуги широкоформатного друку, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх (п.1.1). Також 01.01.2013 р. між ТОВ "ТРЦ Фабрика" та ТОВ "Мєшков" укладено договір про виготовлення поліграфічної продукції № 01/01-001, згідно якого виконавець на замовлення замовника зобов'язується виготовити та передати йому у власність поліграфічну продукцію, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити продукцію на умовах цього договору (п.1.1).

На виконання умов цих договорів ТОВ "Мєшков" надав позивачу зазначені послуги (з урахуванням періодів, які зазначені у розрахунку відповідача та вплинули на зменшення суми бюджетного відшкодування (т.18 арк.114)) у травні 2012 року на суму 263 грн., з яких ПДВ - 43,83 грн., у червні 2012 року на суму 1885,04 грн., з яких ПДВ - 314,17 грн., у липні 2012 року на суму 4020 грн., з яких ПДВ - 670 грн., у серпні 2012 року на суму 5874,47 грн., з яких ПДВ - 979,08 грн., у вересні 2012 року на суму 1324 грн., з яких ПДВ - 220,67 грн., у жовтні 2012 року на суму 4985 грн., з яких ПДВ - 834,33 грн., у листопаді 2012 року на суму 21455 грн., з яких ПДВ - 3575,84 грн., у грудні 2012 року на суму 7213 грн., з яких ПДВ - 1202,17 грн., у квітні 2013 року на суму 2588 грн., з яких ПДВ - 431,34 грн., що підтверджується актами надання послуг від 28.05.2012 р. № 28-05-008, від 12.06.2012 р. № 12-06-012, від 21.06.2012 р. № 21-06-006, від 25.06.2012 р. № 25-06-003, від 14.07.2012 р. № 14-07-002, від 25.07.2012 р. № 25-07-004, від 01.08.2012 р. № 1-08-012, від 13.08.2012 р. № 13-08-005, від 17.08.2012 р. № 17-08-003, від 20.08.2012 р. № 20/08-003, від 23.08.2012 р. № 23-08-007, від 31.08.2012 р. № 31-08-004, від 12.09.2012 р. № 12-09-007, від 17.09.2012 р. № 17-09-010, від 09.10.2012 р. № 9-10-006, від 25.10.2012 р. № 25-10-006, від 26.10.2012 р. № 26-10-010, від 27.10.2012 р. № 27-10-004, від 31.10.2012 р. № 31-10-010, від 05.11.2012 р. № 5-11-001, від 05.11.2012 р. № 5-11-003, від 08.11.2012 р. № 8-11-008, від 08.11.2012 р. № 9-11-009, від 08.11.2012 р. № 8-11-010, від 08.11.2012 р. № 8-11-011, від 08.11.2012 р. № 8-11-012, від 09.11.2012 р. № 9-11-009, від 03.12.2012 р. № 3-12-003, від 07.12.2012 р. № 7-12-008, від 15.12.2012 р. № 15-12-002, від 26.12.2012 р. № 26-12-009, від 09.04.2013 р. № 9-04.2013 р., податковими накладними від 28.05.2012 р. № 73, від 12.06.2012 р. № 94, від 12.06.2012 р. № 73, від 25.06.2012 р. № 209, від 14.07.2012 р. № 132, від 25.07.2012 р. № 215, від 01.08.2012 р. № 12, від 13.08.2012 р. № 58, від 17.08.2012 р. № 111, від 20.08.2012 р. № 117, від 23.08.2012 р. № 146, від 31.08.2012 р. № 189, від 12.09.2012 р. № 119, від 17.09.2012 р. № 159, від 09.10.2012 р. № 95, від 25.10.2012 р. № 202, від 26.10.2012 р. № 214, від 27.10.2012 р. № 219, від 31.10.2012 р. № 238, від 05.11.2012 р. № 17, від 05.11.2012 р. № 19, від 08.11.2012 р. № 39, від 08.11.2012 р. № 40, від 08.11.2012 р. № 41, від 08.11.2012 р. № 42, від 09.11.2012 р. № 57, від 03.12.2012 р. № 4, від 07.12.2012 р. № 50, від 15.12.2012 р. № 113, від 26.12.2012 р. № 177, від 09.04.2013 р. № 62 (т.6 арк.127-128, 131-132, 135-136, 139-140, 146-148, 150-151, 204, 206- 207, 209, 212, 214, 220, 222-223, 225-226, 228, 232, 236-237, 239-241, 246, 248, т.7 арк.1, 3-4, 8-9, 11-12, 14, 22, 27-29, 31-33, 37-38, 40-41, 44, 49, 104-105, 120, 134-135, т.18 арк.157, 165). До актів надання послуг долучено графічні зображення логотипу позивача, які затверджено представниками ТОВ "Мєшков" та ТОВ "ТРЦ Фабрика", фотознімки (т.6 арк.129-130, 133-134, 137-138, 141, 149, 152, 205, 208, 213, 221, 224, 227, 233-235, 238, 242-245, 247, т.7 арк.2, 5-7, 10, 13, 23-26, 30, 34-36, 39, 42-43, 45-48, 106-110, 112-119, 136, т.18 арк.152).

Також у 2012 році позивач на підставі усної домовленості мав взаємовідносини з ПП ОСОБА_6, який надав ТОВ "ТРЦ Фабрика" у березні 2012 року послуги з розповсюдження поліграфічної продукції на суму 1587 грн., з яких ПДВ - 264,50 грн., у травні 2012 року - з проведення промо-акцій на честь 1 та 9 травня на суму 60571,08 грн., з яких ПДВ - 10095,18 грн., у липні 2012 року - з проведення промо-акції на суму 800 грн., з яких ПДВ - 133,33 грн., у серпні 2012 року - з організації та проведення фіналу акції "На море разом з Фабрикою" на суму 4800 грн., з яких ПДВ - 800 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.03.2012 р. № ОУ-0000016, від 08.05.2012 р. № ОУ-0000029, від 18.05.2012 р. № ОУ-0000024, від 18.07.2012 р. № ОУ-0000038, від 21.08.2012 р. № ОУ-0000044, податковими накладними від 16.03.2012 р. № 5, від 08.05.2012 р. № 1, від 18.05.2012 р. № 2, від 18.07.2012 р. № 3, від 21.08.2012 р. № 3, кошторисами (т.17 арк.184-186, 191-193, 199-200, 207-209). До актів здачі-прийняття робіт долучено фотозвіти (т.17 арк.187-190, 194-198, 201-206).

15.06.2011 р. між позивачем та ФОП ОСОБА_5 укладено договір про надання послуг, відповідно до якого виконавець зобов'язується надати послуги по розміщенню узгодженої у відповідному додатку № 1 рекламної продукції в формі плакатів на території м.Херсона. Зміст рекламної інформації - торгова марка, товарний знак, знак обслуговування, фірмове найменування чи інший засіб інформації рекламодавця чи його товарів, робіт чи послуг узгоджується сторонами у додатку № 1 до даного договору, який надається замовником або клієнтом замовника у вигляді плакатів (п.1.1).

На виконання умов договору ФОП ОСОБА_5 надав позивачу рекламні послуги (з урахуванням періодів, які зазначені у розрахунку відповідача та вплинули на зменшення суми бюджетного відшкодування (т.18 арк.114)) у січні 2012 року на суму 12283,56 грн., з яких ПДВ - 2047,26 грн., у лютому 2012 року на суму 12293,56 грн., з яких ПДВ - 2048,92, у березні 2012 року на суму 58828,71 грн., з яких ПДВ - 10034,79 грн., у квітні 2012 року на суму 17800,26 грн., з яких ПДВ - 2999,55 грн., у травні 2012 року на суму 16928,88 грн., з яких ПДВ - 2821,49 грн., у червні 2012 року на суму 11930 грн., з яких ПДВ - 1955,50 грн., у липні 2012 року на суму 26394 грн., з яких ПДВ - 4399 грн., у серпні 2012 року на суму 26860 грн., з яких ПДВ - 4476,67 грн., у вересні 2012 року на суму 12720 грн., з яких ПДВ - 2120 грн., у жовтні 2012 року на суму 12720 грн., з яких ПДВ - 2120 грн., у листопаді 2012 року на суму 13020 грн., з яких ПДВ - 2170 грн., у січні 2013 року на суму 23706 грн., з яких ПДВ - 3951 грн., у лютому 2013 року на суму 8760 грн., з яких ПДВ - 1460 грн., у березні 2013 року на суму 8674 грн., з яких ПДВ - 1101 грн., у квітні 2013 року на суму 8348 грн., з яких ПДВ - 960 грн., що підтверджується актами від 12.01.2012 р. № 12-01-2012 р., від 30.01.2012 р. № 30-01-018, від 31.01.2012 р. № 31-01-021, від 03.02.2012 р. № 3-02-013, від 17.02.2012 р. № 17-02-006, від 29.02.2012 р. № 29-02-006, від 06.03.2012 р. № 6-03-028, від 06.03.2012 р. № 6-03-031, від 07.03.2012 р. № 7-03-009, від 07.03.2012 р. № 7-03-011, від 07.03.2012 р. № 7-03-017, від 09.03.2012 р. № 9-03-016, від 09.03.2012 р. № 9-03-018, від 09.03.2012 р. № 9-03-020, від 15.03.2012 р. № 15-03-020, від 16.03.2012 р. № 16-03-013, від 19.03.2012 р. № 19-03-032, від 21.03.2012 р. № 21-03-004, від 21.03.2012 р. № 21-03-005, від 22.03.2012 р. № 22-03-013, від 22.03.2012 р. № 22-03-014, від 22.03.2012 р. № 22-03-019, від 22.03.2012 р. № 22-03-020, від 23.03.2012 р. № 23-03-025, від 23.03.2012 р. № 23-03-026, від 26.03.2012 р. № 26-03-020, від 26.03.2012 р. № 26-03-017, від 26.03.2012 р. № 26-03-013, від 27.03.2012 р. № 27-03-011, від 27.03.2012 р. № 27-03-012, від 28.03.2012 р. № 28-03-008, від 28.03.2012 р. № 28-03-010, від 28.03.2012 р. № 28-03-012, від 28.03.2012 р. № 28-03-011, від 31.03.2012 р. № 31-03-004, від 10.04.2012 р. № 10-04-034, від 14.04.2012 р. № 14-04-008, від 17.04.2012 р. № 17-04-025, від 17.04.2012 р. № 17-04-026, від 18.04.2012 р. № 18-04-005, від 28.04.2012 р. № 28-04-016, від 30.04.2012 р. № 30-04-023, від 02.05.2012 р. № 2-05-005, від 08.05.2012 р. № 8-05-023, від 08.05.2012 р. № 8-05-024, від 10.05.2012 р. № 10-05-002, від 10.05.2012 р. № 10-05-004, від 14.05.2012 р. № 14-05-011, від 15.05.2012 р. № 15-05-020, від 18.05.2012 р. № 18-05-034, від 21.05.2012 р. № 21-05-012, від 21.05.2012 р. № 21-05-014, від 24.05.2012 р. № 24-05-012, від 29.05.2012 р. № 29-05-022, від 30.05.2012 р. № 30-05-006, від 31.05.2012 р. № 31-05-011, від 07.06.2012 р. № 7-06-014, від 30.06.2012 р. № 30-06-018, від 03.07.2012 р. № 3-07-002, від 17.07.2012 р. № 17-07-021, від 20.07.2012 р. № 20-07-010, від 31.07.2012 р. № 31-07-037, від 21.08.2012 р. № 21-08-026, від 31.08.2012 р. № 31-08-006, від 30.09.2012 р. № 30-09-008, від 31.10.2012 р. № 31-10-011, від 20.11.2012 р. № 20-11-026, від 30.11.2012 р. № 30-11-014, від 03.01.2013 р. № 3-01-021, від 31.01.2013 р. № 31-01-030, від 28.02.2013 р. № 28-02-023, від 21.03.2013 р. № 21-03-011, від 25.03.2013 р. № 31-03-016, від 31.03.2013 р. № 31-03-019, від 30.04.2013 р. № 30-04-048, податковими накладними від 20.02.2012 р. № 246, від 07.03.2012 р. № 118, від 07.03.2012 р. № 150, від 09.03.2012 р. № 154, від 09.03.2012 р. № 156, від 09.03.2012 р. № 158, від 21.03.2012 р. № 304, від 22.03.2012 р. № 291, від 22.03.2012 р. № 292, від 23.03.2012 р. № 331, від 23.03.2012 р. № 405, від 26.03.2012 р. № 355, від 26.03.2012 р. № 358, від 28.03.2012 р. № 387, від 28.03.2012 р. № 389, від 28.03.2012 р. № 391, від 05.04.2012 р. № 402, від 27.04.2012 р. № 399, від 10.05.2012 р. № 145, від 15.05.2012 р. № 183, від 18.05.2012 р. № 260, від 18.05.2012 р. № 367, від 24.05.2012 р. № 341, від 17.07.2012 р. № 162, від 30.09.2012 р. № 334, від 31.10.2012 р. №392, від 20.11.2012 р. № 235, від 20.11.2012 р. № 358, від 03.01.2013 р. № 205, від 31.01.2013 р. № 252, від 28.02.2013 р. № 297, від 21.03.2013 р. № 242, від 30.04.2013 р. № 190 (т.6 арк.142-144, 153-160, 165-168, 172-173, 175-176, 178-179, 181-182, 185-185, 188, 190-192, 197-202, 210-211, 229, 231, т.7 арк.15, 17-18, 21, 137-139, 175-177, 191-193, 209-211, 229-231, т.8 арк.4-6, 31-34, 82-83, 85-87, 108-110, 131-133, 144-146, т.18 арк.145, 147, 159, 161). До актів надання послуг долучено фотознімки розміщеної реклами, місце та дата яких співпадає з місцями та датами, зазначеними у додатках № 4 від 01.11.2011 р., № 5 від 01.07.2012 р., № 6 від 01.08.2012 р., № 7 від 01.09.2012 р., № 8 від 01.12.2012 р., № 9 від 01.01.2013 р., № 10 від 01.02.2013 р., № 11 від 01.03.2013 р., № 12 від 01.11.2013 р. до договору від 15.06.2011 р. (т.6 арк.145, 161-164, 169-171, 174, 177, 180, 183-184, 187, 189, 193-196, 203, 230, т.7 арк. 16, 19-20, 140-161, 178-190, 194-208, 212-228, 232-250, т.8 арк.1-3, 7-30, 35-54, 58-75, 84, 88-107, 111-130, 134-143, 147-156, т.18 арк.146, 148, 160, 162).

Також у 2012 році позивач на підставі усної домовленості мав взаємовідносини з ТОВ "Джей-М", яке надало ТОВ "ТРЦ Фабрика" послуги з розповсюдження реклами позивача в газеті "Із рук в руки" у січні 2012 року на суму 3780 грн., з яких ПДВ - 630 грн., у березні 2012 року на суму 3780 грн., з яких ПДВ - 630 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.01.2012 р. № ОУ-0000003, від 16.03.2012 р. № ОУ-0000356, податковими накладними від 04.01.2012 р. № 3, від 16.03.2012 р. № 73 (т.18 арк.176, 184, 189-190). До актів здачі-прийняття робіт долучено фотозвіти (т.18 арк.168-175, 177-183, 185-188).

23.08.2011 р. між позивачем та ФОП ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг, відповідно до якого виконавець зобов'язується надати послуги по розміщенню узгодженої у відповідному додатку № 1 рекламної продукції в формі плакатів на території м.Херсона. Зміст рекламної інформації - торгова марка, товарний знак, знак обслуговування, фірмове найменування чи інший засіб інформації рекламодавця чи його товарів, робіт чи послуг узгоджується сторонами у додатку № 1 до даного договору, який надається замовником або клієнтом замовника у вигляді плакатів (п.1.1).

На виконання умов договору ФОП ОСОБА_4 надав позивачу рекламні послуги (з урахуванням періодів, які зазначені у розрахунку відповідача та вплинули на зменшення суми бюджетного відшкодування (т.18 арк.114)) у січні 2012 року на суму 13440 грн., з яких ПДВ - 2240 грн., у лютому 2012 року на суму 6120 грн., з яких ПДВ - 1020 грн., у березні 2012 року на суму 19080 грн., з яких ПДВ - 3180 грн., у квітні 2012 року на суму 6600 грн., з яких ПДВ - 1100 грн., у травні 2012 року на суму 15600 грн., з яких ПДВ - 2600 грн., у червні 2012 року на суму 15240 грн., з яких ПДВ - 2540 грн., у листопаді 2012 року на суму 40320 грн., з яких ПДВ - 6720 грн., у січні 2013 року на суму 25440 грн., з яких ПДВ - 4240 грн., у лютому 2013 року на суму 11280 грн., з яких ПДВ - 1880 грн., у березні 2013 року на суму 11280 грн., з яких ПДВ - 1880 грн., у квітні 2013 року на суму 11280 грн., з яких ПДВ - 1880 грн., що підтверджується актами надання послуг від 04.01.2012 р. № 4-01-001, від 31.01.2012 р. № 31-01-004, від 15.02.2012 р. № 15-02-001, від 22.03.2012 р. № 22-03-001, від 31.03.2012 р. № 31-03-002, від 30.04.2012 р. № 30-04-004, від 18.05.2012 р. № 21-05-001, від 31.05.2012 р. № 31-05-002, від 31.05.2012 р. № 31-05-003, від 30.06.2012 р. № 30-06-001, від 30.06.2012 р. № 30-06-002, від 30.11.2012 р. № 30-11-002, від 30.11.2012 р. № 30-11-006, від 30.11.2012 р. № 30-11-005, від 03.01.2013 р. № 3-01-001, від 31.01.2013 р. № 3-01-002, від 28.02.2013 р. № 28-02-004, від 31.03.2013 р. № 31-03-004, від 30.04.2013 р. № 30-04-005, податковими накладними від 04.01.2012 р. № 1, від 20.01.2012 р. № 7, від 13.02.2012 р. № 3, від 22.03.2012 р. № 7, від 18.05.2012 р. № 4, від 08.06.2012 р. № 2, від 20.11.2012 р. № 4, від 30.11.2012 р. № 9, від 30.11.2012 р. № 10, від 03.01.2013 р. № 9, від 31.01.2013 р. № 12, від 28.02.2013 р. № 4, від 21.03.2013 р. № 5, від 30.04.2013 р. № 17, (т.5 арк.56-58, 76-78, 96-98, 115-117, 134-136, т.6 арк.29-31, 64-66, 89-90, 100, т.18 арк.155, 191-193, 201-203, 209-211, 233-235, 240-242). До актів надання послуг долучено фотознімки розміщеної реклами, місце та дата яких співпадає з місцями та датами, зазначеними у додатках № 2 від 01.12.2011 р., № 3 від 01.02.2012 р., № 4 від 01.03.2012 р., № 5 від 01.04.2012 р., № 6 від 01.09.2012 р., № 7 від 01.11.2012 р., № 80 від 01.02.2013 р. до договору від 23.08.2011 р. (т.5 арк.45-50, 59-75, 79-95, 99-114, 118-133, 137-152, т.6 арк.32-48, 67-88, 101-122, т.18 арк.156, 194-200, 204-208, 212-215, 219-232, 236-239, 243-246).

Розрахунки між вказаними контрагентами та позивачем проведено у безготівковій формі, про що свідчать виписки з банківського рахунку.

Тобто, господарські операції з отримання послуг від ТОВ "Рекламне агентство "Кельт", ТОВ "Мєшков", ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ПП "ТРК "ВТВ Плюс", ПП ОСОБА_6, ПП "Юкон", ТОВ "Джей-М", ТОВ "Елвін", ТОВ "Медіа Група Позитив" повністю підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, до змісту та форми яких відповідач не має жодних зауважень.

До актів надання послуг долучено фотозвіти по розміщенню реклами, розповсюдженню поліграфічної продукції, проведенню заходів, ефірні довідки, які підтверджують зв'язок отриманих послуг з господарською діяльністю позивача.

Акти виконаних робіт (наданих послуг) за формою та змістом повністю відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, містять опис наданих послуг.

Суд акцентує увагу на тому, що висновки акту перевірки щодо завищення податкового кредиту по відносинах з вищевказаними контрагентами стали підставою як для зменшення суми бюджетного відшкодування згідно податкового повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № , так і для донарахування грошових зобов'язань з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № . Ці висновки оскаржувалися позивачем в адміністративному порядку. Рішенням ГУ ДФС у Херсонській області від 17.11.2014 р. № 194/10/21-22-10-06-06 (т.1 арк.124) в цій частині скаргу задоволено частково. Зокрема, ГУ ДФС у Херсонській області на арк.12 рішення зазначило, що ПДВ віднесені до податкового кредиту на загальну суму 29003 грн. (за січень 2012 року - 4917,59 грн., за лютий 2012 року - на 3068,92 грн., за березень 2012 року - на суму 7469 грн., за квітень 2012 року - на суму 1928,22 грн., за травень 2012 року - на 3170,30 грн., за червень 2012 року - на 3629,79 грн., за липень 2012 року - на 3742 грн., за вересень 2012 року - на 1076,75 грн.) підтверджено документально та пов'язане з веденням господарської діяльності. При цьому ГУ ДФС у Херсонській області зазначила контрагентів - ФОП ОСОБА_4, ТОВ "Джей-М", ФОП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6 та первинні документи, на підставі яких формувалися витрати та податковий кредит.

Однак, незважаючи на підтвердження правомірності формування ТОВ "ТРЦ Фабрика" податкового кредиту з ФОП ОСОБА_4, ТОВ "Джей-М", ФОП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6 у певних періодах, ГУ ДФС у Херсонській області частково скасувала лише податкове повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № про донарахування грошових зобов'язань з податку на додану вартість та залишила в силі податкове повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування.

Між тим, як вбачається з наданого відповідачем розрахунку (т.18 арк.114), частина сплаченого ПДВ, яка віднесена позивачем до податкового кредиту, і правомірність формування якого підтверджено ГУ ДФС у Херсонській області за результатами розгляду скарги ТОВ "ТРЦ Фабрика", ввійшла у суму зменшеного бюджетного відшкодування згідно податкового повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № .

Зокрема, у рішенні про результати розгляду скарги зазначено, що позивачем підтверджено зв'язок отриманих послуг від ПП ОСОБА_6 з господарською діяльністю підприємства та зазначено акт від 16.03.2012 р. № ОУ-0000016 (сума ПДВ - 264,50 грн.), в той же час згідно розрахунку (т.18 арк.114) відповідачем на цю суму ПДВ - 264,50 грн. зменшено розмір бюджетного відшкодування.

Аналогічна ситуація має місце і по ФОП ОСОБА_4, ТОВ "Джей-М", ФОП ОСОБА_5

Таким чином твердження ДПІ у м.Херсоні про відсутність у позивача належним чином оформленого документального підтвердження отриманих від ТОВ "Рекламне агентство "Кельт", ТОВ "Мєшков", ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ПП "ТРК "ВТВ Плюс", ПП ОСОБА_6, ПП "Юкон", ТОВ "Джей-М", ТОВ "Елвін", ТОВ "Медіа Група Позитив" послуг з господарською діяльністю позивача не відповідає дійсності і спростовується не лише первинними бухгалтерськими документами, а й рішенням ГУ ДФС у Херсонській області від 17.11.2014 р. № 194/10/21-22-10-06-06.

Тому суд приходить до висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ "Рекламне агентство "Кельт", ТОВ "Мєшков", ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ПП "ТРК "ВТВ Плюс", ПП ОСОБА_6, ПП "Юкон", ТОВ "Джей-М", ТОВ "Елвін", ТОВ "Медіа Група Позитив".

3) Стосовно взаємовідносин з ТОВ "Акмебуд" суд зазначає наступне.

Неправомірність формування податкового кредиту за результатами господарських операцій з ТОВ "Акмебуд" ДПІ у м.Херсоні пов'язує з не підтвердженням їх реальності. При цьому такий висновок ґрунтується на тому, що нібито акти готовності об'єкта до експлуатації не відповідають вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідач вказує на те, що актами виконаних робіт підрядників ТОВ "Акмебуд" - ТОВ "БК "Будресурс-Інвест" та ТОВ "Уніка-Буд" не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, виконані роботи цими контрагентами не підтверджені актами готовності об'єктів, а до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області надано лише акт готовності головного підрядника та субпідрядників, серед яких ТОВ "БК "Будресурс-Інвест" та ТОВ "Уніка-Буд" відсутні.

Однак суд не погоджується з такими доводами ДПІ у м.Херсоні з наступних підстав.

Приписами п.44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.2.4 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пп.2.15 та пп.2.16 п.2 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам. Для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З вищевикладеного слідує, що акт готовності об'єкта до експлуатації не є документом, який підтверджує правомірність формування податкового кредиту, а згідно Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є лише документом, на підставі якого здійснюється приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту.

Позивачем надано сертифікати серії ІУ № 35, серії ХС № 6, серії ХС № 8, серії ІУ № 43, видані Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Херсонській області (т.16 арк.76-79), якими засвідчено відповідність закінчених будівництвом об'єктів проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації.

Твердження відповідача про те, що актами виконаних робіт ТОВ "БК "Будресурс-Інвест" та ТОВ "Уніка-Буд" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ "Акмебуд", їх вид, обсяг, якість та розрахунки спростовуються довідками ДПІ у Оболонському районі м.Києва від 17.07.2012 р. № 604/22-1/30440935, ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька від 31.01.2012 р. № 77/23-2/36559037, актом планової виїзної перевірки ТОВ "Акмебуд" від 01.03.2013 р. № 212/22-6/30440935, якими не встановлено порушень податкового законодавства ТОВ "Акмебуд" при здійсненні взаємовідносин з ТОВ "Уніка-Буд" та ТОВ "БК "Будресурс-Інвест".

Реальність здійснення господарських операцій між ТОВ "ТРЦ Фабрика" та ТОВ "Акмебуд" підтверджено первинними бухгалтерськими документами.

Зокрема, судом встановлено, що 29.03.2011 р. між ТОВ "ТРЦ Фабрика" (Замовник) та ТОВ "Акмебуд" (Підрядник) укладено договір підряду на виконання будівельно-ремонтних робіт № 3 (т.4, арк.89-91). Пунктом 1.1 договору передбачено, що Підрядник зобов'язується виконати і здати в установлений строк будівельно-ремонтні роботи в комплексі будівель та споруд, що розташований за адресою: м.Херсон, вул.Залаегерсег, 18. Замовник зобов'язується надати Підрядникові фронт робіт, передати, передбачену цим Договором документацію, прийняти належно виконані роботи та оплатити їх згідно цього Договору (п.1.3 договору). Підрядник зобов'язаний забезпечити виконання наступних видів робіт: загально-ремонтні роботи; виправлення недоліків на вимогу Замовника; введення в експлуатацію разом із замовником Об'єкта або частини Об'єкта (п.1.4 договору). Відповідно до п.13.1 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року.

Також 30.06.2011 р. між позивачем (Замовник) та ТОВ "Акмебуд" (Підрядник) укладено договір підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт № 7 (т.4, арк.92-95). Договором передбачено, що Підрядник зобов'язується виконати і здати в установлений строк ремонтно-будівельні роботи в Комплексі будівель та споруд, що розташований за адресою: м.Херсон, вул.Залаегерсег, буд.18.

15.06.2012 р. сторонами внесено зміни до договору підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт № 7 від 30.06.2011 р., відповідно до яких договір підряду набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013 р. включно (т.4, арк.96).

10.02.2012 р. між ТОВ "ТРЦ Фабрика" та ТОВ "Акмебуд" укладено додаткову угоду № 1 на виконання будівельно-монтажних робіт другої та третьої черг будівництва об'єкту "ТРЦ Фабрика", що розташований за адресою: м.Херсон, вул.Залаегерсег, 18 (т.4, арк.97).

На виконання умов договорів ТОВ "Акмебуд" виконало ремонтно-будівельні роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідками про вартість виконаних будівельних робіт, підсумковими відомостями ресурсів (витрати-по факту), податковими накладними від 08.04.2011 р. № 6, від 14.04.2011 р. № 8, від 21.04.2011 р. № 10, від 04.05.2011 р. № 1, від 12.05.2011 р. № 6, від 16.05.2011 р. № 10, від 24.05.2011 р. № 13, від 06.06.2011 р. № 2, від 14.06.2011 р. № 4, від 15.06.2011 р. № 6, від 17.06.2011 р. № 13, від 21.06.2011 р. № 15, від 22.06.2011 р. № 16, від 24.06.2011 р. № 20, від 06.09.2011 р. № 1, від 07.09.2011 р. № 2, від 09.09.2011 р. № 5, від 13.09.2011 р. № 7, від 14.09.2011 р. № 8, від 15.09.2011 р. № 9, від 16.09.2011 р. № 11, від 19.09.2011 р. № 12, від 20.09.2011 р. № 13, від 22.09.2011 р. № 14, від 23.09.2011 р. № 15, від 26.09.2011 р. № 16, від 27.06.2011 р. № 18, від 04.11.2011 р. № 1, від 08.11.2011 р. № 2, від 15.11.2011 р. № 3, від 16.11.2011 р. № 4, від 18.11.2011 р. № 5, від 23.11.2011 р. № 6, від 24.11.2011 р. № 7, від 28.11.2011 р. № 8, від 30.11.2011 р. № 9, від 02.12.2011 р. № 1, від 06.12.2011 р. № 2, від 07.12.2011 р. № 3, від 09.12.2011 р. № 4, від 13.12.2011 р. № 5, від 15.12.2011 р. № 7, від 16.12.2011 р. № 9, від 19.12.2011 р. № 10, від 21.12.2011 р. № 12,від 04.01.2012 р. № 1, від 06.01.2012 р. № 3, від 11.01.2012 р. № 4, від 18.01.2012 р. № 8, від 20.01.2012 р. № 9, від 25.01.2012 р. № 11, від 31.01.2012 р. № 13, від 07.02.2012 р. № 3, від 13.02.2012 р. № 6, від 15.02.2012 р. № 9, від 17.02.2012 р. № 10, від 22.02.2012 р. № 11, від 23.02.2012 р. № 13, від 06.03.2012 р. № 4, від 07.03.2012 р. № 5, від 12.03.2012 р. № 7, від 14.03.2012 р. № 8, від 19.03.2012 р. № 11, від 21.03.2012 р. № 12, від 23.03.2012 р. № 13, від 27.03.2012 р. № 14, від 02.04.2012 р. № 1, від 04.04.2012 р. № 2, від 05.04.2012 р. № 3, від 09.04.2012 р. № 4, від 11.04.2012 р. № 5, від 18.04.2012 р. № 8, від 20.04.2012 р. № 9, від 23.04.2012 р. № 10, від 24.04.2012 р. № 11, від 25.04.2012 р. № 12, від 27.04.2012 р. № 13, від 04.05.2012 р. № 1, від 08.05.2012 р. № 2, від 10.05.2012 р. № 3, від 14.05.2012 р. № 4, від 16.05.2012 р. № 5, від 18.05.2012 р. № 6, від 21.05.2012 р. № 7, від 25.05.2012 р. № 10,від 05.06.2012 р. № 1, від 07.06.2012 р. № 2, від 11.06.2012 р. № 3, від 13.06.2012 р. № 4, від 15.06.2012 р. № 5, від 20.06.2012 р. № 6, від 22.06.2012 р. № 7, від 26.06.2012 р. № 9, від 03.07.2012 р. № 1, від 05.07.2012 р. № 4, від 09.07.2012 р. №5, від 11.07.2012 р. № 7, від 16.07.2012 р. № 8, від 18.07.2012 р. № 10, від 20.07.2012 р. № 11, від 23.07.2012 р. № 12, від 26.07.2012 р. № 13, від 01.08.2012 р. № 1, від 03.08.2012 р. № 3, від 07.08.2012 р. № 4, від 09.08.2012 р. № 5, від 10.08.2012 р. № 6, від 14.08.2012 р. № 9, від 15.08.2012 р. № 10, від 16.08.2012 р. № 11, від 21.08.2012 р. № 12, від 23.08.2012 р. № 13, від 27.08.2012 р. № 14, від 29.08.2012 р. № 15, від 30.08.2012 р. № 16, від 31.08.2012 р. № 17, від 04.09.2012 р. № 1, від 05.09.2012 р. № 2, від 10.09.2012 р. № 4, від 11.09.2012 р. № 5, від 12.09.2012 р. № 6, від 17.09.2012 р. № 7, від 20.09.2012 р. № 9, від 21.09.2012 р. № 10, від 25.12.2012 р. № 12, від 27.09.2012 р. № 13 та від 28.09.2012 р. № 14 (т.3 арк.203-250, т.4 арк.1-52, 61-88, 102-250, т.5 арк.1-41, т.8 арк.183-230, т.9 арк.1-212, т.10 акр.1-246, т.11 арк.1-227, т.12 арк.1-212, т.13 арк.1-244, т.14 арк.1-248, т.15 арк.1-249, т.16 арк.1-75).

Розрахунки між сторонами проведено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.04.2011 р. № 16 на суму 500000 грн., від 14.04.2011 р. № 17 на суму 200000 грн., від 21.04.2011 р. № 23 на суму 800000 грн., від 04.05.2011 р. № 27 на суму 500000 грн., від 12.05.2011 р. № 31 на суму 1000000 грн., від 16.05.2011 р. № 32 на суму 1200000 грн., від 24.05.2011 р. № 43 на суму 2000000 грн., від 06.06.2011 р. № 53 на суму 300000 грн., від 14.06.2011 р. № 57 на суму 500000 грн., від 15.06.2011 р. № 64 на суму 1700000 грн., від 17.06.2011 р. № 71 на суму 1000000 грн., від 21.06.2011 р. № 76 на суму 160000 грн., від 22.06.2011 р. № 78 на суму 2000000 грн., від 24.06.2011 р. № 86 на суму 2000000 грн., від 06.09.2011 р. № 204 на суму 500000 грн., від 07.09.2011 р. № 209 на суму 500000 грн., від 07.09.2011 р. № 206 на суму 500000 грн., від 09.09.2011 р. № 211 на суму 80000 грн., від 13.09.2011 р. № 217 на суму 3000000 грн., від 13.09.2011 р. № 214 на суму 3000000 грн., від 15.09.2011 р. № 224 на суму 1000000 грн., від 15.09.2011 р. № 231 на суму 1000000 грн., від 15.09.2011 р. № 225 на суму 1000000 грн., від 16.09.2011 р. № 234 на суму 1000000 грн., від 19.09.2011 р. № 242 на суму 200000 грн., від 20.09.2011 р. № 243 на суму 200000 грн., від 22.09.2011 р. № 244 на суму 80000 грн., від 23.09.2011 р. № 245 на суму 6000000 грн., від 26.09.2011 р. № 256 на суму 300000 грн., від 27.09.2011 р. № 257 на суму 2080000 грн., від 03.10.2011 р. № 272 на суму 200000 грн., від 04.10.2011 р. № 273 на суму 200000 грн., від 04.10.2011 р. № 275 на суму 150000 грн., від 05.10.2011 р. № 276 на суму 800000 грн., від 05.10.2011 р. № 277 на суму 3000000 грн., від 18.10.2011 р. № 296 на суму 170000 грн., від 20.10.2011 р. № 311 на суму 1900000 грн., від 21.10.2011 р. № 314 на суму 1100000 грн., від 26.10.2011 р. № 321 на суму 60000 грн., від 26.10.2011 р. № 322 на суму 4440000 грн., від 27.10.2011 р. № 326 на суму 500000 грн., від 08.11.2011 р. № 341 на суму 600000 грн., від 08.11.2011 р. № 340 на суму 2000000 грн., від 15.11.2011 р. № 351 на суму 2000000 грн., від 16.11.2011 р. № 356 на суму 4000000 грн., від 18.11.2011 р. № 361 на суму 700000 грн., від 23.11.2011 р. № 368 на суму 200000 грн., від 24.11.2011 р. № 372 на суму 500000 грн., від 28.11.2011 р. № 374 на суму 3000000 грн., від 30.11.2011 р. № 379 на суму 350000 грн., від 02.12.2011 р. № 385 на суму 330000 грн., від 06.12.2011 р. № 387 на суму 250000 грн., від 07.12.2011 р. № 389 на суму 3000000 грн., від 08.12.2011 р. № 400 на суму 2000000 грн., від 13.12.2011 р. № 409 на суму 1000000 грн., від 15.12.2011 р. № 423 на суму 1000000 грн., від 15.12.2011 р. № 415 на суму 4000000 грн., від 16.12.2011 р. № 435 на суму 1800000 грн., від 19.12.2011 р. № 440 на суму 1500000 грн., від 21.12.2011 р. № 454 на суму 500000 грн., від 04.01.2012 р. № 469 на суму 4000000 грн., від 11.01.2012 р. № 482 на суму 2000000 грн., від 06.01.2012 р. № 476 на суму 1000000 грн., 18.01.2012 р. № 489 на суму 850000 грн., від 31.01.2012 р. № 500 на суму 1000000 грн., від 22.02.2012 р. № 516 на суму 72000 грн., від 05.04.2012 р. № 549 на суму 1000000 грн., від 09.04.2012 р. № 552 на суму 1000000 грн., від 18.04.2012 р. № 557 на суму 1500000 грн., від 20.04.2012 р. № 560 на суму 600000 грн., від 04.05.2012 р. № 562 на суму 2000000 грн., від 08.05.2012 р. № 572 на суму 1000000 грн., від 10.05.2012 р. № 587 на суму 2000000 грн., від 14.05.2012 р. № 596 на суму 1500000 грн., від 16.05.2012 р. № 605 на суму 400000 грн., від 18.05.2012 р. № 609 на суму 100000 грн., від 18.05.2012 р. № 625 на суму 2000000 грн., від 21.05.2012 р. № 632 на суму 1900000 грн., від 25.05.2012 р. № 647 на суму 3000000 грн., від 05.06.2012 р. № 668 на суму 1000000 грн., від 07.06.2012 р. № 676 на суму 800000 грн., від 11.06.2012 р. № 698 на суму 3000000 грн., від 13.06.2012 р. № 708 на суму 3000000 грн., від 15.06.2012 р. № 747 на суму 1900000 грн., (Т.18, а.с.1-84), від 20.06.2012 р. № 774 на суму 2000000 грн., від 22.06.2012 р. № 778 на суму 1000000 грн., від 26.06.2012 р. № 787 на суму 2000000 грн., від 03.07.2012 р. № 797 на суму 2000000 грн., від 05.07.2012 р. № 816 на суму 1000000 грн., від 09.07.2012 р. № 825 на суму 1000000 грн., від 11.07.2012 р. № 835 на суму 2000000 грн., від 16.07.2012 р. № 846 на суму 1000000 грн., від 18.07.2012 р. № 858 на суму 2000000 грн., від 20.07.2012 р. № 849 на суму 500000 грн., від 23.07.2012 р. № 851 на суму 2000000 грн., від 26.07.2012 р. № 882 на суму 2000000 грн., від 01.08.2012 р. № 896 на суму 1000000 грн., від 03.08.2012 р. № 898 на суму 1000000 грн., від 07.08.2012 р. № 920 на суму 2000000 грн., від 09.08.2012 р. № 925 на суму 500000 грн., від 09.08.2012 р. № 924 на суму 2000000 грн., від 10.08.2012 р. № 926 на суму 1500000 грн., від 14.08.2012 р. № 935 на суму 1400000 грн., від 15.08.2012 р. № 928 на суму 500000 грн., від 16.08.2012 р. № 940 на суму 200000 грн., від 21.08.2012 р. № 947 на суму 500000 грн., від 23.08.2012 р. № 957 на суму 700000 грн., від 27.08.2012 р. № 958 на суму 150000 грн., від 29.08.2012 р. № 960 на суму 300000 грн., від 30.08.2012 р. № 967 на суму 500000 грн., від 31.08.2012 р. № 969 на суму 75000 грн., від 31.08.2012 р. № 968 на суму 90000 грн., від 31.08.2012 р. № 970 на суму 700000 грн., від 04.09.2012 р. № 972 на суму 3000000 грн., від 05.09.2012 р. № 975 на суму 1000000 грн., від 10.09.2012 р. № 982 на суму 100000 грн., від 11.09.2012 р. № 984 на суму 70000 грн., від 12.09.2012 р. № 988 на суму 3000000 грн., від 17.09.2012 р. № 1001 на суму 200000 грн., від 20.09.2012 р. № 1011 на суму 238000 грн., від 21.09.2012 р. № 1016 на суму 1000000 грн., від 25.09.2012 р. № 1030 на суму 200000 грн., від 27.09.2012 р. № 1053 на суму 500000 грн., від 27.09.2012 р. № 1062 на суму 1000000 грн., від 28.09.2012 р. № 1069 на суму 1000000 грн. (т.17 арк.210-250), банківськими виписками по рахунку № 7039 за період з 01.04.2012 р. по 21.04.2012 р., за 23.04.2012 р., за 24.04.2012 р., за 25.04.2012 р., за 27.04.2012 р., за період з 01.02.2012 р. по 01.03.2012 р., за період з 01.03.2012 по 31.03.2012 р., за період з 30.11.2011 р. по 01.02.2012 р. (т.18 арк.86-107).

Аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про відповідність їх вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України". Жодних зауважень до форми та змісту первинних документів, в тому числі актів виконаних робіт, податкових накладних, акт перевірки не містить.

Факт того, що ТОВ "Акмебуд" на момент проведення операцій з позивачем мало право на виписку податкових накладних і було зареєстровано як платник податку на додану вартість, не оспорюється відповідачем ні в акті перевірки, ні в ході розгляду справи.

Суд вважає, що з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання послуг у вищевказаного контрагента в реальності не виконувались, а мало місце лише перерахування позивачем на його адресу коштів з метою завищення податкового кредиту без фактичного отримання від нього послуг. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак відповідач не надав доказів притягнення посадових осіб позивача та ТОВ "Акмебуд" до кримінальної відповідальності за такі дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за відсутності доказів проведення посадовими особами чи представниками позивача фіктивних господарських операцій з ТОВ "Акмебуд" та при наявності належним чином оформлених первинних документів по операціях з цим контрагентом, висновок ДПІ у м.Херсоні про завищення позивачем податкового кредиту за такими операціями не може вважатися законним та обґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, суд вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № про зменшення ТОВ "ТРЦ Фабрика" суми бюджетного відшкодування, а тому воно підлягає скасуванню у повному обсязі.

ІІІ. Що стосується податкового повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № , яким позивачу нараховано грошові зобов'язання з плати за користування надрами.

За результатами перевірки відповідач прийшов до висновку про те, що ТОВ "ТРЦ Фабрика" занижено податкові зобов'язання по платі за користування надрами у сумі 7335,22 грн. Даний висновок ґрунтується на тому, що на балансі підприємства обліковується дві артезіанські свердловини № 20-219, № 20-220. На підставі дозволів на спеціальне водокористування та звітів про використання води за 2011-2013 р. позивачем видобуто корисних копалин (підземні води) 81958 куб. м, у тому числі: у 2012 році - 27056 куб. м, у 2013 році - 54902 куб. м. ДПІ у м.Херсоні вважає, що оскільки ТОВ "ТРЦ Фабрика" видобувала корисні копалини (підземні води) зі свердловин, глибина яких становить понад 100 м, то крім плати за спеціальне водокористування, позивач повинен сплачувати і плату за користування надрами.

Між тим суд не погоджується з такими доводами ДПІ у м.Херсоні з наступних підстав.

Відповідно до ст.262 ПК України плата за користування надрами - загальнодержавний платіж, який справляється у вигляді: плати за користування надрами для видобування корисних копалин; плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин.

Згідно пп.263.1.1 п.263.1 ст.263 ПК України платниками плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб'єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об'єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об'єктах (ділянках) надр.

Приписами пп.263.11.1 п. 263.11 ст. 263 ПК України платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, до закінчення граничного строку подання податкових розрахунків, визначеного розділом II цього Кодексу, та за формою, встановленою відповідно до статті 46 цього Кодексу, подають за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, а при видобуванні вуглеводневої сировини, що дорівнює календарному місяцю, податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин до контролюючого органу.

Отже, платником плати за користування надрами для видобування корисних копалин, є особа, яка зареєстрована суб'єктом господарювання та має спеціальний дозвіл на користування надрами. Однак ТОВ "ТРЦ Фабрика" не має спеціального дозволу на користування надрами, а отримало дозволи на спеціальне водокористування від 15.02.2012 р. № Укр 7261-ХРС та від 15.02.2013 р. № Укр 8039-ХРС, видані Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області. Тобто, є платником збору за спеціальне використання води.

Суд зазначає, що спеціальний дозвіл на користування надрами не є тотожним дозволу на спеціальне водокористування.

Порядок надання дозволів на користування надрами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 р. № 615.

Згідно п.2 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, органом з питань надання дозволу, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області не є уповноваженим органом на видачу спеціального дозволу на користування надрами, а тому ДПІ у м.Херсоні безпідставно пов'язує наявність дозволу на спеціальне водокористування з необхідністю здіснення плати за користування надрами.

Також необхідно зазначити, що зі змісту пп.263.1.1 п.263.1 ст.263 ПК України слідує, що обов'язковою умовою віднесення суб'єкта господарювання до платника плати за користування надрами є мета видобування корисних копалин - для провадження господарської діяльності.

Приписами ст.3 ГК України визначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

ТОВ "ТРЦ Фабрика" не видобуває корисні копалини (воду) з метою провадження господарської діяльності, тобто, для її реалізації чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Це підтверджується тим, що ТОВ "ТРЦ Фабрика" не укладало господарські договори на реалізацію води, не одержує плату за воду.

Забрана вода використовувалася позивачем для господарсько-побутових потреб, про що свідчать і дозволи на спеціальне водокористування від 15.02.2012 р. № Укр 7261-ХРС та від 15.02.2013 р. № Укр 8039-ХРС.

Крім того, суд зазначає, що згідно ст.23 Закону України "Про надра" землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого 9крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовує надра для господарських і побутових потреб.

Згідно звіту форми 2 ТП за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2012 року позивачем було забрано 26626 ти. куб м води, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2013 року - 54812 тис. куб. м води. Середньодобовий забір води за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2012 року складає 96,82 куб. м, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2013 року - 150,12 куб. м. Тобто, середньодобовий забір води не перевищує встановленої законодавством норми - 300 куб. м на добу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТОВ "ТРЦ Фабрика" не є платником плати за користування надрами, а тому не повинно подавати до контролюючого органу податкові розрахунки з плати за користування надрами. Таким чином податкове повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № є протиправним та підлягає скасуванню.

ІV. Що стосується податкового повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за неподання додатку ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" до декларації з податку на прибуток підприємств.

Приписами п.46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п.48.1 ст.48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Пунктом 46.5 статті 46 ПК України передбачено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.103.9 ст.103 ПК України особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов'язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 р. № 872 затверджено форму податкової декларації з податку на прибуток, відповідно до якої Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, відображається у таблиці 1 додатка ПН до рядка 17 Декларації.

Додаток ПН заповнюється окремо по кожному нерезиденту, якому виплачуються доходи. У разі застосування норм міжнародного договору при виплаті доходів нерезиденту у колонці 5 таблиці 1 додатка ПН вказується ставка податку згідно з міжнародним договором. Крім того, під таблицею вказується назва такого договору та норма, за якою застосовується передбачена договором ставка податку.

З аналізу даних правових норм слідує, що платники податків - резиденти і постійні представництва в Україні, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату доходів із джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом із провадження господарської діяльності, зокрема, і доходу, звільненого від оподаткування згідно міжнародних договорів, повинні заповнювати по кожному нерезиденту, якому виплачуються такі доходи, додаток ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" до декларації з податку на прибуток підприємств та подавати його до контролюючого органу разом з декларацією з податку на прибуток підприємств.

Судом встановлено, що ТОВ "ТРЦ Фабрика" у 2013 році здійснювала виплати доходів нерезидентам "Bamis Ventures Limited" (Cyprus) та "Neski Ventures Limited" (Cyprus), однак до контролюючого органу не подавала додатки ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" до декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік. Дані факти не заперечуються і позивачем.

Згідно п.120.1 ст.120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Оскільки ТОВ "ТРЦ Фабрика" не подавала до контролюючого органу додатки ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" до декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік по двох нерезидентах, то відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції у розмірі 340 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. № .

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ТРЦ Фабрика" в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.09.2014 р. №№ , , та про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.09.2014 р. №№ , , .

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки ТОВ "ТРЦ Фабрика" просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 р. №№ на загальну суму 5558886,13 грн., то судовий збір за адміністративний позов майнового характеру складає 4872 грн. (максимальний розмір судового збору).

Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 9140 грн., а тому поверненню підлягає надмірно сплачена сума судового збору у розмірі 4268 грн. (9140 грн. - 4872 грн.).

Згідно ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.

Судом за результатами розгляду справи позовні вимоги задоволено частково на суму 4473896,53 грн., або 80,48 % від заявлених позовних вимог. Сума судового збору за задоволеними позовними вимогами становить 3920,99 грн. ((4872 грн. х 80,84 %) : 100 %), у задоволенні яких відмовлено - 951,01 грн. ((4872 грн. х 19,52 %) : 100 %).

Тому сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь ТОВ "ТРЦ "Фабрика" складає 3920,99 грн.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 05.09.2014 р. №№ , .

В решті позовних вимог відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" () з Державного бюджету суму надмірно сплаченого судового збору у сумі 4268 (чотири тисячі двісті шістдесят вісім) грн.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" () судовий збір у сумі 3920 (три тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 99 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 лютого 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.2.1