Справа № 805/5914/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/41175/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, третя особа: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, третя особа: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_2 пенсії у розмірах, визначених постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2008 року у справі № 2а-30333/08; зобов'язання відповідача поновити ОСОБА_2 виплату пенсії у розмірах, визначених постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2008 року у справі № 2а-30333/08.

Позовні вимоги мотивовані безпідставною, на думку позивача, виплатою Управлінням пенсійного фонду позивачу пенсії по інвалідності у розмірах менших, аніж визначено судовим рішенням у справі № 2а-30333/08.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом 3-ї групи, як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням.

Позивач з 13.01.2006 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Київського району м. Донецька та отримує пенсію.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2008 року у справі № 2а-30333/08, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Донецькій області м. Донецька про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволено: зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Донецька Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по інвалідності (державної та додаткової пенсій) з 01.09.2008 відповідно до статей 50, 54, 67 пункту 3 статті 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру шести мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Відповідно до вказаного судового рішення виплата пенсії позивачу проводилась у розмірі 5096,00 грн. щомісяця, проте, з 01.11.2011 виплачується у значно меншому розмірі.

Вважаючи дії Управління пенсійного фонду щодо виплати пенсії по інвалідності у розмірах менших, аніж визначено судовим рішенням у справі № 2а-30333/08, протиправними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності дій відповідача щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії як таких, що вчиненні Управлінням пенсійного фонду в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначено нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

14.06.2011 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011.

Пунктом 7 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Аналізуючи співвідношення положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», колегія суддів виходить з пріоритетності застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» як нормативно-правового акту, який прийнято пізніше.

Вказаним законом визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян було делеговано Кабінету Міністрів України.

З 01.01.2012 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначеною постановою затверджений Порядок нарахування пенсій особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи й визначений механізм нарахування пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва або захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Цим порядком визначений новий механізм розрахунків пенсій для інвалідів із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із заробітку за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 у справі № 1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України встановлено, що положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. Зазначеним Рішенням також встановлено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За вказаних обставин, вірним є висновок судів попередніх інстанцій, що здійснивши позивачу перерахунок пенсії, Управління пенсійного фонду діяло в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: