Справа № 157/1578/14-а 2-а/157/44/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Справа № 876/126/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Затолочного В.С.,

суддів - Кузьмича C.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області на постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області (далі - Відповідач, Управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28.11.2014 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії управління ПФУ щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченому ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімального розміру пенсії за віком, з 12 травня 2014 року по 2 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

Не погодившись із даним судовим рішенням, Управління ПФУ оскаржило його в апеляційному порядку.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що виплата належних Позивачу сум здійснювалася у 2014 році відповідно до чинного законодавства. Тому Управління ПФУ просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Справа відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України розглядалася в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. При цьому суд виходить з наступних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач постійно проживає в м. Камені-Каширському Волинської області, є непрацюючим пенсіонером.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року № 17, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-ХІІ.

Однак, ст. 39 цього Закону передбачено, що порядок обчислення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаного положення ст. 39 Закону 23 листопада 2011 року прийнято постанову № 1210 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У відповідності до вказаної постанови Кабінету Міністрів України позивачу провадиться нарахування і виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Положення п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI, яким були внесені зміни до ст. 39 Закону №796-ХІІ і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, рішенням Конституційного Суду України в справі № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ст. 39 Закону № 796-ХІІ на момент спірних відносин були чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Закони України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та "Про Державний бюджет України на 2013 рік", якими було обмежено застосування Закону № 796-ХІІ у вказані періоди, втратили чинність на момент спірних відносин.

В той же час, Закон України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII не містить жодної норми, яка б обмежувала в 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до внесення змін Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року, які набрали чинності з 3 серпня 2014 року та якими, зокрема їх пунктом 67 Прикінцевих положень, визначено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач зобов'язаний був нараховувати та виплачувати позивачу підвищення до пенсії, відповідно до ст. 39 Закону № 796-ХІІ, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року, однак допустив протиправну бездіяльність, порушивши пенсійні права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії, відповідно до ст. 39 Закону № 796-ХІІ з урахуванням проведених виплат, починаючи з 12 травня 2014 року по 2 серпня 2014 року, виходячи із строків звернення до адміністративного суду, так як позивач звернувся до адміністративного суду за захистом прав 12 листопада 2014 року. Також суд першої інстанції вірно вказав, що розрахунок необхідно проводити, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи,дав їм належну правову оцінку та вірно застосував відповідні норми матеріального права і дійшов обґрунтованого висновку про підставність пред'явленого позову.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують, постанова суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених обставинах справи та з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд першої інстанції а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28.11.2014 року по адміністративній справі № 157/1578/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Затолочний

Судді: З.М. Матковська

С.М. Кузьмич