Справа № 807/3483/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 807/3483/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, представник - Михайлов А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 05 лютого 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 лютого 2015 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень.

Позов мотивовано тим, що інспекторами ГУ Міндоходів у Закарпатській області проведено фактичну перевірку з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1, де проводить торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 За результатами перевірки складено акт від 02.10.2014 року за реєстраційним №0157/07/16/22/НОМЕР_1.

На підставі вищевказаного Акту перевірки було винесено податкові повідомлення - рішення від 15.10.2014 року № , № .

Позивачка вважає проведення перевірки незаконним, висновки викладені в Акті необгрунтованими та безпідставними, а податкові повідомлення - рішення від 15.10.2014 року № , № , якими застосовано фінансові санкції протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з мотивів наведених у позовній заяві та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Додатково просили врахувати обставини викладені в постанові Перечинського районного суду від 31 жовтня 2014 року (а.с.34).

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу від 22.08.2014 року №267 інспекторами ГУ Міндоходів у Закарпатській області проведено фактичну перевірку з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1, де проводить торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2.

За результатами перевірки складено Акт від 02.10.2014 року реєстраційний №0157/07/16/22/НОМЕР_1, де встановлені наступні порушення:

- не проведення розрахункових операцій через РРО при продажі товарів та не видача особі, яка отримує товар розрахункового документу встановленої форми;

- не відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків з даними Х-звіту РРО;

- не зберігання фіскальних звітніх чеків протягом встановленого терміну чим порушено п. 1, 2, 9, 13 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за що до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції відповідно до п. 1, 4 ст. 17 вказаного Закону, а саме винесено податкове повідомлення - рішення від 15.10.2014 № на суму 682,00 грн. (а.с.9) та розрахунок штрафних санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій (а.с.10) та окремо складено адміністративний протокол від 01.10.2014 року №45/22-02 Серії КР №305200, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (а.с.50). Позивач не заперечував проти висновків викладених в Акті перевірки.

Крім того, позивачем було порушено ст. 226 Податкового Кодексу України та ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

За вищевказане порушення до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції відповідно до абз.15 ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР, а саме винесено податкове повідомлення - рішення від 15.10.2014 року № на суму 17000,00 грн. та окремо складено адміністративний протокол від 01.10.2014 року №44/2 Серії КР №305177 відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Вищевказаний протокол позивач оскаржив Перечинському районному суді Закарпатської області. Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 31.10.2014р. було закрито провадження в адміністративній справі за п. 1 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.35).

Однак, в описовій частині Постанови підтверджується той факт, що пляшка горілки "Пшенична Мрія" знаходилась за барною стійкою, тобто на місці проведення торгівлі в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_1, що додатково підтверджується її особистими поясненнями (а.с.49).

Відповідно до абз.4 п. 23 Постанови КМУ від 15.06.2006 року №1 "Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів" забороняєте зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особисті речей касира чи інших працівників. Відповідальність за таке порушення несе суб'єкт підприємницької діяльності, тобто ФОП ОСОБА_1

Позивачем було порушено ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюном виробів" та Постанову КМУ від 30.10.2008р. і №657 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" із внесеними змінам Постановою КМУ від 11.06.2014 р. №177 за роздрібну торгівлю горілкою за цінами, нижчими за встановлю мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

На підставі вищенаведеного до позивача застосовна штрафну фінансову санкцію, а саме винесено податкове повідомлення - рішення від 15.10.2014р. № на суму 10000,00 грн. відповідно до абз.13 ч.2 ст. 17 Закону України від 19.12.95 № 481/95-ВР.

Крім того, позивачем також було надано особисті пояснення, а саме те, що розбіжність в сумі 11,00 грн. сталася випадково через недбалість (а.с.48).

В Акті перевірки № 000301 від 01.10.2014 року (п.4.1) позивачка зауважень до Акту не мала, про що зробила відмітку (а.с.16 на звороті).

Твердження позивачки, що Акт перевірки не надавався та поштою не направлявся не знайшло свого підтвердження, оскільки на кількох сторінках акту, в т.ч. і в кінці акту власноручно зазначено прізвище, ім'я та по - батькові, дату та підпис ФОП ОСОБА_1 під графою "З актом перевірки ознайомлений, один примірник отримав" (а.с.57).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений конституційно принцип законності також міститься і в статті 21 пункті 21.1. Податкового кодексу України (далі - ПК України), згідно з яким, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини та враховуючи приписи ч.2 ст.71 КАС України, в силу яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову відповідач належними та допустимими доказами довів у суді правомірність прийнятих ним податкових повідомлень - рішень від 15.10.2014 року № , № .

На підставі наведеного, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

СуддяП.П. Микуляк