Справа № 0870/5363/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/17001/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Великобілозерського районного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення допомоги по безробіттю, -

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму виплаченої допомоги по безробіттю 4244,55 грн. та сплачені позивачем суму 4722,93 грн. за участь відповідача в громадських роботах за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробітті.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом Великобілозерського районного центру зайнятості від 12.08.2011 року №НТ110812 відповідачу з 12.08.2011 року надано статус безробітного і призначено як застрахованій особі допомогу по безробіттю відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 14.05.2012 року №49 позивачем було встановлено, що відповідач у ІІІ кварталі 2011 року працював за умовами цивільно-правового договору і отримував винагороду.

Наказом позивача від 14.05.2012 року відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю на підставі пп. 8 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», знято з обліку і зобов'язано повернути сплачені на його користь кошти.

Судами також встановлено факт припинення з 05 серпня 2011 року правовідносин за договором доручення від 15.03.2011 року між відповідачем і ПАТ КБ «Приватбанк».

Отримання відповідачем від ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми за цим договором у серпні 2011 року було оплатою за попередній місяць і не дає підстав стверджувати про зайнятість відповідача у серпні 2011 року.

Отже, станом на час надання відповідачу статусу безробітного - 12 серпня 2011 року, строк дії вказаного договору закінчився, а тому відповідач вже не відносився до зайнятого населення.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. Відповідно ст. 2 цього безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють і зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно ч. 2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, відповідач на дату звернення до позивача із заявою про надання йому статусу безробітного не був зайнятою особою в розумінні п. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», а тому відсутні підстави для стягнення допомоги по безробіттю.

Наведені обставини були правильно враховані судами першої та апеляційної інстанцій, які прийняли законні і обґрунтовані рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Великобілозерського районного центру зайнятості залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман