Справа № 263/1645/14-а
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ікорська Є.С.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року справа № 263/1645/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Гайдара А.В., Яковенка М.М., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14березня 2014 року у справі№ 263/1645/14а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 21 лютого 2014 року звернувся із вказаним адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області (надалі - Відповідач, Управління) в якому просив:

- визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2014 року судді Апеляційного суду Донецької області у відставці ОСОБА_2 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно з Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року і на підставі ст.ст. 129,138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в чинній редакції.

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області провести судді Апеляційного суду Донецької області у відставці ОСОБА_2 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року і на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в чинній редакції з 01 грудня 2013 року, а також при подальшому збільшенні розміру винагороди працюючого судді Апеляційного суду Донецької області , з урахуванням проведених виплат.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 грудня 2013 року у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді відповідно до частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідок Апеляційного суду Донецької області.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя з 03 червня 2013 року нараховувати та виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати (грошової винагороди) судді Апеляційного суду Донецької області, що працює на відповідній посаді, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову,якою позивачу у задоволенні позову відмовити.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне постанову суду змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працював на посаді судді Апеляційного суду Донецької області до 10 листопада 2010 року. На підставі Постанови Верховної Ради України №2596-VI від 07.10.2010 року наказом голови апеляційного суду № 403 від 10.11.2010 року позивач був звільнений у відставку і на час звільнення мав загальний страховий стаж 44 роки і, у тому числі, стаж роботи судді повні 24 року. На теперішній час має статус судді у відставці, знаходиться на обліку у відповідача і отримує довічне грошове утримання, яке йому було призначено на підставі положень ст.. 43 Закону України №2862-12 «Про статус суддів» в редакції від 15.12.1992 року.

11 липня позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру довічного грошового утримання згідно з рішенням Конституційного Суду України. Проте, відповідач, листом № 214/Д-01-01-04 від 24.07.2013 року відмовив позивачу у задоволенні заяви, що стало підставою для звернення позивача з відповідним адміністративним позовомдо суду.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.12.2013 року адміністративний позов задоволено та відповідачем було зроблено перерахунок довічного грошового утримання.

Однак, у грудні 2013 року був знову підвищений розмір посадового окладу працюючого судді, у зв'язку з чим позивач знову звернувся до відповідача із заявою від 04.02.2014 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з грудня 2013 року, тобто з дати, коли було змінено розмір посадового окладу працюючого судді Апеляційного суду Донецької області (арк.. справи 4).

Відповідач, листом № 3495/08 від 10.02.2014 року знову відмовив позивачу у проведенні відповідного перерахунку зазначивши, що вимоги позивача щодо проведення перерахунку довічного грошового утримання є таким, що входить у протиріччя до Конституції України та Рішення Конституційного суду України від 03.06.2013 року (арк.. справи 5).

Згідно зі статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (надалі Закон №2453-VI) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) суддівська винагорода складається з посадового окладу та інших доплат, зокрема, за вислугу років, тощо.

Відповідно до довідки Апеляційного суду Донецької області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата ОСОБА_2, який враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці склала 21 436,80 грн.( з них 13398,00 грн. - оклад; 8038,80 грн. - надбавка за вислугу років у розмірі 60%), довідка видана на підставі особового рахунку за грудень 2013 року (арк. справи 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону №2453-VIщомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року встановлено, що Закон № 3668-VІ, поширюючи дію положень абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення», як вбачається з їх змісту, на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), залишив незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, але звузив обсяг цього права та встановив обмеження в перерахунках передбачених законами України пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Таким чином, зазначені положення Закону № 3668-VІ в частині поширення їх дії на Закон № 2453-VІ стосовно виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці суперечать вимогам частини першої статті 126 Конституції України.

Аналізуючи зазначені норми законів, колегія суддів вважає, що розрахунок розміру довічного грошового утримання необхідно здійснювати із заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді. Перерахунок довічного грошового утримання проводиться у випадку збільшення заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Виходячи з положення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів вважає, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Отже, обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що відмова відповідача у проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці є неправомірною, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З позовної заяви вбачається, що позивач ставив питання про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області зробити йому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року і на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в чинній редакції з «01 грудня 2013 року», а не з "03 червня 2013 року", як помилково зазначено судом першої інстанції.

Також, з позовної заяви вбачається, що позивач просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 % від суми заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, зазначивши, що оскільки він пропрацював 24 повних роки на посаді судді, відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону №2453-VI, останній має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, яка складає 18 864,38 грн. з моменту збільшення розміру суддівської винагороди працюючого судді, тобто з 01 грудня 2013 року, але суд помилково встановив процентну складову щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково зазначено дату перерахунку та відсотковий розмір виплати грошового утримання, а тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись статтями 11, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області у адміністративній справі № 263/1645/14-а - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької областівід 14березня 2014 року у адміністративній справі № 263/1645/14-а - змінити.

В третьому абзаці резолютивної частини постанови слова та цифри «з 03червня 2013 року» замінити на слова та цифри «з 01грудня 2013 року» та розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці в розмірі «90 %» заробітної плати замінити на розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці в розмірі «88 %» заробітної плати.

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14березня 2014 року у адміністративній справі № 263/1645/14-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Колегія суддів О.О.Чебанов

А.В. Гайдар

М.М. Яковенко