Справа № 404/7696/14-а
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7696/14-а
Номер провадження 2-а/404/560/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про стягнення заборгованості по виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.09.2014 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді в якому просив стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді 138104,96 грн. на його користь заборгованість по виплаті довічного грошового утримання за період з 01.01.2012 р. по 29.04.2013 р. включно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою Дніпропетровського адміністративного суду від 04.03.2014 року йому, на підставі Рішення Конституційного суду України від 03.06.2013 року, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо здійснення перерахунку та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання у відставці судді, починаючи з 30.04.2013 року в розмірі меншому ніж передбачено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» протиправними. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити з 30.04.2013 року по 02.06.2013 року позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80%заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, з урахуванням максимального розміру встановленого ч. 5 ст. 138 «Про судоустрій та статус суддів» в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI з урахуванням виплачених сум. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити з 03.06.2013 року позивачу щомісячне довічне утримання працюючого на відповідній посаді судді без обмеження максимального розміру з урахуванням виплачених сум, а позовні вимоги за період з 01.01.2012 року по 29.04.2013 року включно залишено без розгляду.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 27.03.2014 року його довічне грошове утримання з 01.01.2012 по травень 2013 року включно становило 9807,64 грн. Згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації № 510, 511, 512, 513, 514, 515, 516 від 22.07.2013 року заробітна плата діючого судді становить відповідно: на 01.07.2012 - 16 738, 80 грн.; 01.04.2012 - 17 066, 40 грн.; 01.07.2012 - 17 191, 20 грн.; 01.10.2012 - 17 440,80 грн.; 01.12.2012 - 17 690, 20 грн.; 01.01.2013 -22 366, 50 грн.; 03.06.2013 - 22 366, 50 грн., тобто до стягнення недоотримана сума коштів з 01.01.2012 по 29.04.2013 рік становить - 138 104, 96 грн., а саме: 01.01.2012 р. 16 738,80 грн. - 9 807, 64 грн. = 6 931,16 грн. х 3 =20 793,48 грн. 01.04.2012 р. 17 066,40 грн. - 9 807, 64 грн. = 7 258,76 грн.хЗ =21 776,28 грн. 01.07.2012р. 17 191,20 грн.-9 807, 64 грн. = 7 383,56 грн.хЗ= 22 150,68 грн. 01.10.2012р. 17 440,80 грн. - 9 807, 64 грн. = 7 633,16 грн.х2 = 15 266, 32 грн. 01.12.2012р. 17 690,40грн. - 9 807, 64 грн. = 7 882,76 грн.

01.01.2013р. 22 366,50 грн. - 9 807, 64 грн. = 12 558,86 грн.х4= 50 235,44 грн.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вважає їх безпідставними, просив закрити провадження по справі (а.с. 23-24).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з»ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 р. визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо здійснення перерахунку та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання у відставці судді, починаючи з 30.04.2013 року в розмірі меншому ніж передбачено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» протиправними; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити з 30.04.2013 року по 02.06.2013 року позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80%заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, з урахуванням максимального розміру встановленого ч. 5 ст. 138 «Про судоустрій та статус суддів» в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI з урахуванням виплачених сум; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити з 03.06.2013 року позивачу щомісячне довічне утримання працюючого на відповідній посаді судді без обмеження максимального розміру з урахуванням виплачених сум, а позовні вимоги за період з 01.01.2012 року по 29.04.2013 року включно залишено без розгляду (а.с. 4-5).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2014 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 р. залишено без змін (а.с. 6-8).

Згідно з довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 27.03.2013 р. № 361/12-к/30, розмір призначеної і фактично отриманої пенсії по пенсійній справі ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.03.2014 р. становить 94070,62 грн. (а.с. 14).

Згідно довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області від 22.07.2013 р. № 510 про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці складала 16738,80 грн. (а.с. 21), № 511 про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці складала 17066,40 грн. (а.с. 20), № 512 про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці складала 17191,20 грн. (а.с. 19), № 513 про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці складала 17440,80 грн. (а.с. 18), № 514 про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці складала 17690,40 грн. (а.с. 17), № 515 про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці складала 22366,50 грн. (а.с. 16), № 516 про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці складала 22366,50 (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Тобто, зазначені вище судові рішення мають преюдиційне значення. Тобто, посилання відповідача на те, що законодавством не передбачено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці є хибними і відмова у задоволенні заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - є протиправною.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального та соціального захисту ( заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Статею 22 Конституції України не допускається будь-яких обмежень у правах громадян за ознаками майнового стану, зокрема в залежності від отримання працюючими пенсіонерами заробітної плати.

Наведене ґрунтується також і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, у пункті 3.4 якого зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, щощо потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Спеціальним законом, що регулює гарантії соціального захисту суддів є Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям за роботу на посаді судді щомісячно виплачується суддівська винагорода, яка складається з аналогічних складових заробітної плати, з якої позивачу призначалась пенсія державного службовця. Данною статтею визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

У частині пенсійного забезпечення судді прирівняні до державних службовців, оскільки ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»передбачає призначення та виплату пенсій суддям на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 р. № 18-рп/2011, зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання суддів є самостійною гарантією незалежності суддів та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі поняття-однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо зміну умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ, абзац другий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Крім того, вказаним рішенням зазначено порядок його виконання, а саме: підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України; частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; перше, друге, трете речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку» ‚ та четверте речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі змінами, внесеними Законом № 3668, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України»; дія статті 2 Закону № 3668 не поширюється на Закон № 2453; дія абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Частиною 5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено виплату щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Положення першого, другого, третього речень частини п'ятої статті 138 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. N 3-рп/2013.

Таким чином, грошове утримання позивача повинно проводитися в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з уразуванням ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частинами 3 та 4 якої визначено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат. Посадові оклади інших суддів установлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,1 для судді апеляційного суду.

Відтак, суд вважає доведеним неправомірність дій пов'язаних з відмовою Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді у проведенні позивачу розрахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Посилання відповідача, зазначені в запереченні на позов стосовно пропуску позивачем 6 місячного строку звернення до суду, є безпідставною.

Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсій, що не одержані своєчасно з вини органу, що призначає пенсії, виплачуються у повному обсязі за минулий час, без обмеження будь-яким строком.

Крім того, у рішенні №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року Конституційний Суд України висловив правову позицію з урахуванням декількох попередніх.

Зокрема, Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є не тільки гарантією незалежності суддів, а й певною компенсацією за обмеження у можливості виконувати іншу оплачувану роботу та заробляти додаткові матеріальні блага.

Тобто, не виплачуючи у повному обсязі щомісячне довічне грошове утримання, держава ставить під сумнів очікуванні сподівання судді у відставці на належні умови існування в період втрати працездатності.

Керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 160-163, 167, 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про стягнення заборгованості по виплаті довічного грошового утримання судді у відставці - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м.Кіровограді щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці з 01.01.2012 р. по 29.04.2013 р.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді з 01.01.2012 р. по 29.04.2013 р. у розмірі 90% суддівської винагороди, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового довічного утримання, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган