Справа № 801/4953/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Київ К/800/40705/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13.05.2013р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Сімферопольського слідчого ізолятору управління державного Департаменту України з питань виконання покарань в Автономній Республіці Крим про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій та бездіяльності протиправними, які виразились у наступному:

- спільне утримання в камері №114 під вартою з 20.04.2012р. по 24.04.2012р. психічно хворого ОСОБА_2 і позивача, що стало причиною заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень;

- невжиття заходів до окремого утриманню під вартою психічно хворого ОСОБА_2 в медичній установі або в медичній частині слідчого ізолятора, надання йому необхідної медичної, психіатричної допомоги, обігу та контролю, що стало причиною заподіяння позивачу тяжких тілесних ушкоджень;

- спільне утримання в Сімферопольському слідчому ізоляторі під вартою в камері №114 з 20.04.2012р. по 24.04.2012р. позивача, який перебував під вартою і притягувався до кримінальної відповідальності повторно, і засудженої особи - ОСОБА_3, а також осіб, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності - ОСОБА_2 і ОСОБА_4, що стало причиною заподіяння позивачу тяжких тілесних ушкоджень;

- відсутність контролю за предметами, які 24.04.2012р. перебували у володінні та користуванні осіб, які утримуються під вартою в камері №114 Сімферопольського слідчого ізолятора, і допущення перебування в камері №114 забороненого предмета - металевої труби, яка стала знаряддям заподіяння тяжких тілесних ушкоджень позивачу.

Ухвалою окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13.05.2013р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2013р., відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України.

Роз'яснено позивачу його право звернутись із заявленими позовними вимогами до місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

З такими рішеннями судів не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про прийняття позовної заяви. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведених вимог закону вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є публічно-правовий спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що орган чи посадова особа Державного департаменту з питань виконання покарань в Україні при реалізації ними своїх функцій щодо утримання обвинувачених під вартою фактично забезпечують здійснення органами досудового слідства, прокуратури та судом кримінального судочинства, а тому в розумінні положень КАС України зазначені органи не є суб'єктами владних повноважень, не здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності в порядку адміністративного судочинства, а повинні розглядатися у межах кримінального

З такими висновками судів першої т апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги є безпідставними і висновки судів не спростовують, оскільки нагляд за додержанням законів у місцях попереднього ув'язнення здійснюється в порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України та Законом України «Про попереднє ув'язнення», за правилами пункту 2 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено судові рішення з додержанням норм процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13.05.2013р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський