Справа № 678/38/13-а (2-а-38/13)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року К/800/51189/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року по справі № 678/98/13-а (2а-38/13)

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі

Хмельницької області

третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Головчинецький гранітний

кар'єр» (далі - Товариство)

про призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління з урахуванням уточнень, просив зобов'язати відповідача призначити і нарахувати йому пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), починаючи з 28 серпня 2012 року, зарахувавши до пільгового стажу для призначення пенсії періоди роботи на посаді бурильника шпурів на ЗАТ «Головчинецький гранітний кар'єр» з 1 липня 1994 року по 16 серпня 2000 року, з 17 червня 2002 року по 20 березня 2003 року, з 21 жовтня 2003 року по 1 квітня 2005 року.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління зарахувати ОСОБА_4 до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи на посаді бурильника шпурів на ЗАТ «Головчинецький гранітний кар'єр» з 1 липня 1994 року по 16 серпня 2000 року, з 17 червня 2002 року по 20 березня 2003 року, з 21 жовтня 2003 року по 1 квітня 2005 року та при наявності пільгового стажу призначити пенсію на пільгових умовах з дня настання права на пенсію.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 досягнувши 55 років, відповідно до Закону № 1788-ХІІ звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Управлінням відмовлено позивачу у задоволенні заяви, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пільговий стаж роботи позивача становить 9 років 8 місяців 10 днів, коли обов'язковою умовою призначення спірної пенсії є наявність 12 років 6 місяців такого стажу.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_4, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно наказу від 6 серпня 2001 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» атестація робочих місць за умовами праці ЗАТ «Головчинецький гранітний кар'єр» вперше була проведена в серпні 2001 року.

За результатами атестації, робоче місце бурильника шпурів, на якому працював ОСОБА_4, не підтверджує стаж на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, оскільки зайнятість особи на даній посаді становить менше 80%, тобто неповний робочий день.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Крім того, вказані результати атестації підтверджені висновком експертизи на правильність застосування Списків виробництв, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються (встановлюються) пенсії за віком на пільгових умовах та надаються щорічні додаткові відпустки на ЗАТ «Головчинецький гранітний кар'єр» Летичівського району Хмельницької області від 13 лютого 2002 року.

Беручи до уваги той факт, що вперше атестація робочих місць на Товаристві була проведена у серпні 2001 року та за її результатами не було підтверджено пільговий характер роботи позивача, то відмова Управління зарахувати період роботи позивача бурильником шпурів на ЗАТ «Головчинецький гранітний кар'єр» з 1 липня 1994 року по 16 серпня 2000 року, з 17 червня 2002 року по 20 березня 2003 року, з 21 жовтня 2003 року по 1 квітня 2005 року до пільгового стажу є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року № 21-183а13 та від 16 вересня 2014 року № 21-307а14.

Частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.