Справа № 804/13301/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ К/800/24105/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
провівши попередній розгляд касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Белл-Арт» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Белл-Арт» до Державної архітектурно-будівельна інспекції України про анулювання ліцензії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛЛ-АРТ» (далі - ТОВ «БЕЛЛ-АРТ») пред'явило позов до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування рішення та наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, серія АВ № 614219 від 24 лютого 2012 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення та наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, серія АВ № 614219 від 24 лютого 2012 р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволено.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013року скасовано та в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі ТОВ «БЕЛЛ-АРТ», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що 20 червня 2013 року посадовими особами Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області була проведена планова перевірка додержання Ліцензійних умов провадження господарською діяльністю, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, за результатами якої було складено акт.

Дана перевірка проводилась на підставі наказу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 26 березня 2013 року № 36 ОД та направлення на здійснення планової перевірки за № 1169/12 від 06 червня 2013 року, в якому бухгалтером підприємства особисто зроблено запис про отримання копії даного направлення.

Про проведення перевірки директора підприємства Родіна В.О. заздалегідь було повідомлено телефонограмою. Також йому було повідомлено про перелік документів, які необхідно надати під час перевірки для підтвердження дотримання ТОВ «БЕЛЛ-АРТ» ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Під час перевірки бухгалтером підприємства було надано штатний розклад, в якому зазначалось, що на підприємстві працюють: директор, заступник директора, головний інженер, виконроб, менеджер. Жодної трудової книжки для підтвердження відповідного працевлаштування під час перевірки позивачем надано не було.

Зі змісту акту вбачається, що під час перевірки не було надано посадовим особам Інспекції наступні документи: організаційна структура підприємства; штатний розклад; документи, підтверджуючі наявність на підприємстві відповідних ІТП працівників, які б забезпечили виконання робіт відповідно до заявлених у додатку до ліцензії; документи, підтверджуючі наявність необхідної кількості робітників на підприємстві з відповідною кваліфікацією для забезпечення виконання ліцензійних умов; посадові інструкції.

Також у акті зазначено, що не було надано документи, які відповідно відомостей про суб'єкт господарювання були в наявності: документи підтверджуючі той факт, що директор та заступник директора пройшли навчання з підвищення кваліфікації в інституті безперервної фахової освіти Придніпровської державної академії будівництва та архітектури за курсом «Проектування та будівництво на території підвищеної сейсмічності, територіях зі складними інженерно-геологічними умовами»; договір оренди приміщення за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Артеківська, 24а, кв. 4; документи, підтверджуючі наявність на матеріальному балансі підприємства ручного інструменту та засоби індивідуального захисту згідно заявленим видам робіт та орендовану будівельну техніку, програмне забезпечення (Аuto CAD 2000); документи, підтверджуючі наявність договорів на лабораторні випробування.

Відповідно до п. 3.1 Відомостей про суб'єкт господарювання, підприємство уклало договір оренди приміщення на розміщення складу за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Артеківська, 24а, кв. 4, але за вищезазначеною адресою знаходиться офісне приміщення підприємства, яке не відповідає ліцензійним вимогам відповідно заявлених видів робіт згідно додатку до ліцензії, договір оренди не надано (порушення п. 6.2.1 Ліцензійних умов).

Також а акті вказано, що ліцензійній комісії запропоновано розглянути питання щодо анулювання ліцензії на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури серії АВ № 614219 від 24 лютого 2012 року.

За результатами засідання ліцензійної комісії було прийнято рішення про анулювання ліцензії, на підставі якого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 23-Л від 12 липня 2013 року ліцензію було анульовано.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги послався на порушення відповідачем Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, оскільки відповідач не мав права проводити перевірку додержання ТОВ «БЕЛЛ-АРТ» ліцензійних умов, так як підприємство не відноситься до IV, V категорії складності.

Крім того суд першої інстанції зазначив, що відповідачем допущено й інші порушення порядку проведення перевірки, зокрема відповідач прибув для проведення планової перевірки без попереднього повідомлення та у вихідний (неробочий) день, в зв'язку із чим надати витребовувані відповідачем документи було об'єктивно неможливо.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції послався на абзац 11 пункту 21 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05 грудня 2007 року, яким передбачено, що підставами для анулювання ліцензії є неможливість суб'єкта будівельної діяльності забезпечити виконання ліцензійних умов.

Оскільки матеріали справи не містять доказів виконання позивачем ліцензійних умов, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про правомірність прийняття відповідачем наказу від 12 липня 2013 року № 23-Л в частині анулювання ліцензії АВ № 614219 від 24 лютого 2012 року.

Апеляційний суд зазначив, що доводи позивача є безпідставними, оскільки частина документів, зокрема договір оренди № 0107-Б від 01 липня 2013 року укладено після проведення перевірки, а трудові книжки та трудові договори суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, оскільки з наявного в матеріалах справи наказу про внесення змін в штатний розклад від 22 квітня 2013 року, на підприємстві працюють директор та його заступник, головний інженер, прораб, менеджер та бухгалтер.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією суду апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначає Закон України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до частин 1,2 та частини 3 статті 17 вказаного Закону господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України. Органами ліцензування є Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

У пунктах 20, 21 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05 грудня 2007 року визначено, що орган ліцензування має право анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Підставами для анулювання ліцензії є, зокрема неможливість суб'єкта будівельної діяльності забезпечити виконання ліцензійних умов.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами планової перевірки позивача встановлено неможливість ТОВ «БЕЛЛ-АРТ» забезпечити виконання ліцензійних умов.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому немає підстав для зміни або скасування прийнятого ним рішення.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Белл-Арт» відхилити, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: