Справа № 821/222/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/222/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона про часткове визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області (далі - відповідач, Держземагентство), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона (далі - третя особа), у якому просить -

- визнати протиправними та скасувати окремі зауваження пункту 9 "Зауваження та пропозиції до землевпорядної документації" висновку від 04.12.2014 року за вих. № 01-12-2323;

- зобов'язати повторно розглянути відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0580 га за адресою: АДРЕСА_1.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення вимог ч. 5 ст.186-1 Земельного кодексу України оскаржувані зауваження негативного висновку Управління Держземагенства у м. Херсоні щодо проекту землеустрою про відведення у власність земельної ділянки не містять нормативного обґрунтування та не відповідають фактичним обставинам. Так, позивач вказує, що зауваження в частині неспівпадіння інформації про попереднього користувача земельної ділянки спростовується рішенням суду від 21.05.2012 року по справі №2114/1566/12, яким припинено попередньому користувачу ОСОБА_2 право користування земельною ділянкою, а зауваження щодо невідповідності чинному законодавству рішення виконавчого комітету Комишанської селищної ради від 13.12.2011 року № 164 про анулювання правовстановлюючого документу спростовується відсутністю доказів визнання його незаконним в судовому порядку. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надав письмові заперечення, якими підтверджує обґрунтованість та правомірність оскаржуваних зауважень, викладених у негативному висновку Управління Держземагенства у м. Херсоні від 04.12.2014 року за вих. №01-12-2323, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа письмових пояснень щодо предмету спору суду не надала.

В судове засідання, призначене на 19 лютого 2015 року, представники сторін не прибули, про дату час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписка та звіти про повідомлення відповідача факсом.

17 лютого 2015 року представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

12 лютого 2015 року відповідач надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням вісімнадцятої сесії VI скликання Комишанської селищної ради №182 від 24.02.2012 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 300 кв.м, місце розташування якої: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлових будинків господарських будівель із земель, вилучених у ОСОБА_3, строк дії рішення до 01.02.2013 року.

Крім цього, рішенням двадцять третьої сесії VI скликання Комишанської селищної ради №220 від 07.08.2012 року ОСОБА_1 додатково надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 280 кв.м, місце розташування якої: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлових будинків господарських будівель із земель запасу, строк дії рішення до 01.02.2013 року.

Рішенням тридцять дев'ятої сесії VI скликання Комишанської селищної ради №403 від 03.02.2014 року продовжено строк дії пункту 4 та п. 2 додатку до рішення селищної ради від 07.08.2012 року №220 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі громадянам у власність земельних ділянок" до 01.02.2015 року.

Херсонським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру (ДП "Херсонгеоінформ") у 2014 році було розроблено Проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0,058 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 із земель Комишанської селищної ради.

Відповідно до вимог частини 8 статті 118 ЗК України розробником ДП "Херсонгеоінформ" вказаний проект землеустрою було подано на погодження до Управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області.

04.12.2014 р. Управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області Висновком за №01-12-2323 не погодило проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0,058 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 із земель Комишанської селищної ради, розроблений ДП "Херсонгеоінформ" (далі - Висновок №01-12-2323 від 04.12.2014 року).

Як вбачається зі змісту вказаного Висновку №01-12-2323 від 04.12.2014 р., обґрунтованість відмови у погодженні вказаного проекту землеустрою наведена у пункті 9 " Зауваження та пропозиції до землевпорядної документації" даного Висновку №01-12-2323 від 04.12.2014 року, зокрема:

- проект не відповідає чинному законодавству ( абз. 1 п. 9 Висновку);

- не співпадає інформація щодо попереднього користувача земельної ділянки. Згідно з довідкою Комишанської селищної ради від 17.11.2011 року земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1, надана у безстрокове користування ОСОБА_2 підстава - запис №3843 у земельно-шнуровій книзі №3 совхозу "Комишанський". Із матеріалів заочного рішення Комсомольського районного суду від 21.05.2012 ОСОБА_2 придбав розташовані на земельній ділянці житловий будинок та господарські будівлі (підстава договір купівлі-продажу від 11.05.1990) (абз. 2 п. 9 Висновку);

- рішення виконавчого комітету Комишанської селищної ради від 13.12.2011 про анулювання правовстановлюючого документу - ухвали Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.03.1995 не відповідає чинної законодавству (абз. 3 п. 9 Висновку).

Не погодившись з вказаними зауваженнями до Висновку №01-12-2323 від 04.12.2014 р., позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

Перевіряючи обґрунтованість оскаржуваної відмови Держземагентства на предмет її узгодженості з діючими, на момент виникнення спірних правовідносин положеннями Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-III (далі - ЗК України) та з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд вказує на наступне.

Статтею 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 186-1 ЗК України).

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст. 186-1 ЗК України).

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт (ч.7 ст. 186-1 ЗК України).

З огляду на вищевикладені норми земельного законодавства, суд зазначає, що, по-перше, відмова у погодженні проекту землеустрою повинна обов'язково містити посилання на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері; по-друге, ч. 6 ст.186-1 ЗК України чітко визначено підстави для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації; по-третє, органам Держземагентства забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій".

Дослідивши зміст Висновку №01-12-2323 від 04.12.2014 року, суд вказує, що відмова Держземагенства у погодженні проекту землеустрою не містить будь-яких посилань на невідповідність його законам та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам що, на думку суду, є недотриманням з боку відповідача приписів ч. 5 ст.186-1 ЗК України.

Натомість, суд неодноразово ухвалами від 28.01.2015 року та від 12.02.2015 р. зобов'язував відповідача надати нормативне обґрунтування оскаржуваним зауваженням до Висновку №01-12-2323 від 04.12.2014 року. Проте, вказані судові рішення відповідач не виконав.

При цьому, суд вказує, що надані відповідачем письмові заперечення від 12.02.2015 року №9-28-0.4-232/2-15, також не можуть свідчити про виконання вказаних судових рішень, оскільки їх зміст повторюють зміст зауважень, викладених у п. 9 Висновку від 04.12.2014 року №01-12-2323.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Перевіряючи обґрунтованість зауваження абз.1 п. 9 Висновку №01-12-2323 від 04.12.2014 року, суд зазначає, що зауваження про те, що "проект не відповідає чинному законодавству" містить загальне посилання на невідповідність чинному законодавству без зазначення конкретно порушеної норми закону чи нормативно-правового акту, що суперечить ч. 5 ст.186-1 ЗК України.

Щодо змісту зауваження, викладеного в абз. 2 п. 9 Висновку від 04.12.2014 року №01-12-2323, то висновок відповідача про те, що не співпадає інформація щодо попереднього користувача земельної ділянки, ґрунтується по-перше, на даних довідки Комишанської селищної ради від 17.11.2011 року, згідно якої земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1, надана у безстрокове користування ОСОБА_2 підстава - запис №3843 у земельно-шнуровій книзі №3 совхозу "Комишанський", по-друге, на заочному рішенні Комсомольського районного суду від 21.05.2012 р., згідно якому ОСОБА_2 придбав розташовані на земельній ділянці житловий будинок та господарські будівлі (підстава договір купівлі-продажу від 11.05.1990).

Як зазначалось вище, рішенням двадцять третьої сесії VI скликання Комишанської селищної ради №220 від 07.08.2012 року ОСОБА_1 додатково надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 280 кв.м, місце розташування якої: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлових будинків господарських будівель із земель запасу, строк дії рішення до 01.02.2013 року.

Як вбачається зі змісту заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.05.2012 року по справі № 2114/1566/12, яке набрало законної сили 19.07.2012 року, прийнятого за результатами розгляду позовних вимог Комишанської селищної ради до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, відповідно до договору купівлі-продажу від 11.05.1990 р., та довідки Комишанської селищної ради від 17.11.2011 р. за вих.. № 2003/213 ОСОБА_2 придбано житловий будинок з надвірними будівлями та отримано від радгоспу " Комишанський " земельну ділянку у безстрокове користування для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку ( присадибна ділянка), проте з підстав тривалого не користування даною земельною ділянкою прийнято рішення про припинення права користування ОСОБА_2 присадибною земельною ділянкою, площею 283 кв.м. за адресою: м. Херсон, АДРЕСА_1.

Отже, судом встановлено, що на момент прийняття Комишанською селищною радою рішення №220 від 07.08.2012 року про надання ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 280 кв.м, для будівництва та обслуговування житлових будинків господарських будівель місце розташування якої: АДРЕСА_1, права попереднього землекористувача ОСОБА_2 щодо вказаної земельної ділянки припинені на підставі заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.05.2012 року по справі №2114/1566/12, чим спростовується зауваження відповідача, викладене в абз. 2 п. 9 Висновку від 04.12.2014 року №01-12-2323.

Щодо змісту зауваження, викладеного в абз. 3 пункту 9 Висновку від 04.12.2014 року №01-12-2323, то відповідач вважає, що рішення виконавчого комітету Комишанської селищної ради від 13.12.2011 р. про анулювання правовстановлюючого документу - ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.03.1995 не відповідає чинному законодавству.

Перевіряючи обґрунтованість даного висновку відповідача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, керуючись п.п. 2 та 5 пункту " б " ст. 29, ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місце самоврядування в Україні", п.п.6.4, 6.5. Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно", затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. №7, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2010 р. №582/17877, на підставі акту опису і оцінки майна, що має ознаки відмерлого від 13.10.2011 р. №11 та матеріали технічної інвентаризації на житловий будинок, розташований за адресою м. Херсон, АДРЕСА_1, виконавчим комітетом Комишанської селищної ради 13.12.2011 року прийнято рішення №164 "Про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно", а саме пунктом 1 рішення анульовано правовстановлюючий документ - ухвала Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.03.1995 р., згідно якої житловий будинок, розташований за адресою м. Херсон, АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 1/2 частина та ОСОБА_3 1/2 частина, у зв'язку з знищенням житлового будинку.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України).

Частиною 10 статті ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Проте, суд вказує, що відповідач не надав судове рішення, яким визнано незаконним рішення виконавчого комітету Комишанської селищної ради від 13.12.2011 р., чим спростовується зауваження відповідача, викладене в абз. 3 п. 9 Висновку від 04.12.2014 року №01-12-2323.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість зауважень, викладених у абз. 1 - 3 п. 9 Висновку від 04.12.2014 року за №01-12-2323, які є предметом спору у даній справі, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо визнання протиправними та скасування зауважень викладених у абз.1 - 3 п. 9 Висновку від 04.12.2014 року за вих. №01-12-2323.

Враховуючи висновок суду щодо необґрунтованості оскаржуваних зауважень Висновку від 04.12.2014 року за № 01-12-2323 та з метою повного та належного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про задоволення вимог щодо зобов'язання Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0580 га за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене узгоджується з положеннями пункту 2 частини другої статті 162 КАС України, згідно якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому, звертає увагу відповідача на те, що повторна відмова при розгляді питань, пов'язаних з погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0580 га за адресою: АДРЕСА_1 з тих самих підстав є доказом невиконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6-14, 69-71, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати окремі зауваження пункту 9 "Зауваження та пропозиції до землевпорядної документації" висновку від 04.12.2014 року за вих. №01-12-2323, а саме -

- "проект не відповідає чинному законодавству";

- "не співпадає інформація щодо попереднього користувача земельної ділянки. Згідно з довідкою Комишанської селищної ради від 17.11.2011 року земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1, надана у безстрокове користування ОСОБА_2 підстава - запис №3843 у земельно-шнуровій книзі №3 совхозу "Комишанський". Із матеріалів заочного рішення Комсомольського районного суду від 21.05.2012 ОСОБА_2 придбав розташовані на земельній ділянці житловий будинок та господарські будівлі (підстава договір купівлі-продажу від 11.05.1990)";

- "рішення виконавчого комітету Комишанської селищної ради від 13.12.2011 про анулювання правовстановлюючого документу - ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.03.1995 не відповідає чинної законодавству".

Зобов'язати Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0580 га за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 6.3