Справа № 826/16871/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 лютого 2015 року № 826/16871/14

Суддя Окружний адміністративний суд міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2
до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві
про визнання неправомірними дій, скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6 455,25 грн. від 23 червня 2014 року № 36954824;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 23 червня 2014 року ВП № 36954824 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6455,25 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/16871/14, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні 10 листопада 2014 року, яке відкладалось на 20 листопада 2014 року.

У судовому засіданні 20 листопада 2014 року позивач підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи неявку представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Досліджуючи питання строку звернення до адміністративного суду, який встановлений частиною 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позов таким, що подано в межах 10 денного строку, оскільки за відсутності копій матеріалів спірного виконавчого провадження та доказів зворотного суд вважає доводи позивача про отримання спірної постанови 24 жовтня 2014 року обґрунтованими.

Вирішуючи адміністративну справу по суті, суд, керуючись частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виходить з того, що оскільки позивачем як спосіб захисту порушеного права обрано оскарження рішення Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, суд досліджуючи надані сторонами докази повинен встановити відповідність змісту рішень суб'єкта владних повноважень чинному законодавству та законність процедури їх прийняття.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 23 червня 2014 року в межах виконавчого провадження № 36954824 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2604/6611/2012 виданого 27 лютого 2013 року, стягнено з ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 6455,25 грн.

Зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що спірне виконавче провадження відкрито постановою Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 12 березня 2013 року.

Відповідно до статті 31 Закону № 606-IV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 4.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі по тексту - Інструкції № 74/5) встановлено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Як стверджує позивач, останній не отримував постанови Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 12 березня 2013 року про відкриття виконавчого провадження.

Слід звернути увагу, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року про відкриття провадження в адміністративній справі, численними телефонограмами та судовими запитами витребовувались у відповідача матеріали спірного виконавчого провадження, проте, відповідачем вимоги суду не виконані, матеріали спірного виконавчого провадження не надані.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем покладений на нього обов'язок доказування не виконано, вимоги суду щодо надання матеріалів спірного виконавчого провадження не виконано, а тому, Окружний адміністративний суд міста Києва розглядає справу за наявними у ній матеріалами справи.

Статтею 25 Закону № 606-IV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 5 цієї статті визначено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 606-IV визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приймає доводи позивача про неотримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 березня 2013 року, а тому був позбавлений можливості добровільно виконати виконавчий лист.

При цьому, судом враховано, що на момент винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, від 23 червня 2014 року ВП № 36954824 у сумі 6455,25 грн. позивача борг перед Державною іпотечною установою по Договору іпотеки № 439-100/ФК-08 виконано в повному обсязі про, що свідчить Довідка про виконання в повному обсязі зобов'язань позивача від 11 липня 2013 року за № 2713/15/4.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним та скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 23 червня 2014 року ВП № 36954824 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6455,25 грн. підлягає задоволенню.

Разом з тим, повноваження відповідача щодо стягнення з боржників виконавчого збору прямо передбачено Законом України «Про виконавче провадження», враховуючи зазначені повноваження та відсутність в матеріалах справи спірного виконавчого провадження, вимога позивача про визнання протиправними дій Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6 455,25 грн. від 23 червня 2014 року № 36954824 не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 23 червня 2014 року ВП № 36954824 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6455,25 грн.

3. В решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник