Справа № П/811/4463/14
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Справа № П/811/4463/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

за участю:

секретаря судового засідання - Черної О.Ю.,

представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області про зобов'язання надати у приватну власність земельну ділянку з категорії земель державної власності, земель запасу, багаторічних насаджень (бувшого саду) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0169900 виданого Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 07 лютого 1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 17 лютого 1997 року за №64 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 4 лютого 2014 року Маловисківською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, реєстровий номер 1-44.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у грудні 2014 року звернувся до Відділу Держземагенства у Маловисківському районні як територіального органу із заявою про надання йому у приватну власність земельної ділянки відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0169900 виданого Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 07.02.1997 року. Однак, того ж місяця 2014 року отримав відповідь, якою відмовлено в клопотанні, посилаючись, на те, що на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області є в наявності землі державної власності, землі запасу, багаторічні насадження (бувший сад) в розмірі 37 га., але надання у власність громадянам земель вищезазначеної категорії допускається виключно за рішенням суду.

Позивач вважає відмову Відділу Держземагенства у Маловисківському районні Кіровоградської області у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства безпідставною та необґрунтованою. Таким чином позивач звертається до суду про зобов'язання вчинити певні дії Головним управлінням Держкомзему в Кіровоградській області як територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, відповідно до яких позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, оскільки Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області не є тим суб'єктом, що має повноваження щодо передання земельних ділянок в порядку визначеному Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-ІV. Доказів щодо порушення прав позивача саме Головним управлінням до суду не надано.

В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.30).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі в прядку письмового провадження (а.с.31).

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до відділу Держземагенства у Маловисківському районі із заявою про надання йому у приватну власність земельної ділянки, право на яку належало бабі позивача - ОСОБА_2 відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0169900 виданого Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 07.02.1997 року. Право позивача на земельну частку (пай) підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом №1-44 від 04.02.2014 року, виданого Маловисківською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області (а.с.5, 9-10).

Листом від 05.12.2014 р. №3857/03/11-14 відділ Держземагенства у Маловисківському районі повідомив ОСОБА_1 про те, що земельна ділянка на ім'я ОСОБА_2 на підставі сертифікату №0169900 від 07.02.1997 року в технічній документації щодо виділення земельних часток (паїв) за рахунок земель колишнього КСП ім. Свердлова не визначена, на території Злинської сільської ради землі державної власності резервного фонду (рілля) - відсутні. Також додатково повідомив, що на території Злинської сільської ради є землі державної власності, землі запасу, багаторічні насадження (бувший сад) в розмірі 37,00 га., а виділення вищевказаної позивачем земельної ділянки можливо виключно за рішенням суду (а.с.8).

17.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області як територіального органу центрального органу виконавчої влади з питань земелних ресурсів у галузі земельних відносин, та, посилаючись на протиправну бездіяльність просить суд зобов'язати Головне управління надати йому у приватну власність земельну ділянку з категорії земель державної власності, земель запасу, багаторічних насаджень (бувшого саду).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Згідно з п.1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. №445/2011 р. Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Відповідно до п.7 зазначеного Положення, Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

У відповідності до п.1 Положення про головне управління Держземагентства в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 р. №258, Головне управління Держземагентства в області є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Судом встановлено, що згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Також згідно наказу Мінагрополітики №40 від 25.01.2013 року, головні управління Держземагенства в областях, містах Києві та Севастополі наділені повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Таким чином, Головне управління (відповідач по даній справі) є суб'єктом владних повноважень, що на даний час здійснює повноваження стосовно розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Судом встановлено, що в даному випадку, мають місце правовідносини у сфері виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), що регулюються спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-ІУ.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Так, згідно ч.1 ст.2 вищевказаного закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською") державною адміністрацією. А особи, що є власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай), та які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до ч. 2 ст. З Закону України №899.

Ухвалою про відкриття провадження у справі суд зобов'язував позивача навести правові підстави звернення з позовом до Головного управління Держземагентства в Кіровоградській області з огляду на те, що із відповідною заявою позивач до нього не звертався (а.с.1). Вимоги ухвали суду позивачем не виконано.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства в Кіровоградській області із заявою про виділення земельної частки в натурі (на місцевості) та відмови в задоволенні такої заяви, що виключає підстави для звернення до суду з позовом, що містить посилання на протиправність бездіяльності такого органу та вимогу про виділення такої земельної ділянки, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова