Справа № П/811/122/15
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № П/811/122/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Таранухи Т.М.,

представника позивача - Даценко А.В.,

представника відповідача - Плахотний Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут"

до відповідача: Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (далі- позивач, СП ТОВ " Світловодськпобут") звернулось до суду з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач - Світловодська ОДПІ), в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення № від 29.09.2014 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 108106,00 грн., а також нарахування штрафних санкцій в сумі 54053,00 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 29.12.2014 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 84868,00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 42434,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що господарські операції СП ТОВ " Світловодськпобут" з ТОВ "БК "Гефест Альянс" були спрямовані на отримання товару та здійснення господарської діяльності, при цьому вказаний контрагент був зареєстрований платником податку на додану вартість.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки перевіркою не підтверджено факту реальності здійснення господарської діяльності позивача з ТОВ "БК "Гефест Альянс", а тому відсутні підстави для податкового обліку відповідних операцій. Водночас, відповідач наголошує на тому, що поставка товарів для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток має бути фактично здійснена і підтверджена належними первинними документами, натомість, за відсутності факту придбання/реалізації товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу доходів, витрат, податкових зобов'язань та податкового кредиту навіть за наявності первинних документів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 24.02.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини постанови з урахуванням вимог ч. 2 ст. 167 КАС України

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

СП ТОВ " Світловодськпобут" зареєстроване як юридична особа 24.09.2001року (а.с.95).

Видами діяльності за КВЕД є: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (35.30) (а.с.95).

Посадовими особами Світловодської ОДПІ на підставі наказу №564 від 29.08.2014 р. проведено позапланову невиїзну перевірку СП ТОВ "Світловодськпобут" з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань взаємовідносин з ТОВ "БК "Гефест Альянс" за період: 01.11.2012 року по 31.12.2012 року, 01.04.2013 року по 31.12.2013 року, 01.01.2014 року по 31.01.2014 року та подальша реалізація ТМЦ (робіт, послуг), за результатами якої складено акт №382/2200/31678853 від 09.09.2014р., висновками якого, зокрема, є порушення позивачем, на думку відповідача:

- п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 107764,00 грн., в тому числі за 4 квартал 2012 року в сумі 50015,00 грн., за 2013 рік в сумі 57449,00 грн.;

- п.44.1, п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 108106,00 грн., в тому числі - за листопад 2012 р. на суму 6500,00 грн., грудень 2012 року - 41133, 00 грн., травень 2012 року - 20000,00 грн., серпень 2012 року - 16687,00 грн., січень 2014 р. - 23786,00 грн. (а.с.10-25).

На підставі акта перевірки Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.09.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 162159,00 грн., у тому числі 108106,00 грн. основного платежу та 54053,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.26);

- № від 29.09.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 161196,00грн., у тому числі 107464,00 грн. основного платежу та 53732,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.27).

Дані рішення було оскаржено до ГУ ДФС у Кіровоградській області.

За результатами оскарження рішенням ГУ ДФС у Кіровоградській області, податкове повідомлення - рішення № від 29.09.2014 року - залишено без змін, податкове повідомлення - рішення № від 29.09.2014 року скасовано в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 22596,00 грн. та 11298,00 грн. штрафної (фінансової) санкції (а.с.31).

Як встановлено в судовому засіданні, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями податковим органом визначено грошові зобов'язання у зв'язку з включенням позивачем до складу витрат та податкового кредиту сум за господарськими операціями з ТОВ "БК Гефест Альянс", які на думку Світловодської ОДПІ не носять реального характеру.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

01.12.2012 року між позивачем (замовник за договором) та ТОВ "БК "Гефест Альянс" (підрядник за договором) укладено договір підряду №1201. Пунктом 1.1 Договору визначено, що предметом укладеного договору є виконання ТОВ "БК "Гефест Альянс" водохімічного очищення котлів ДКВР 6,5/13 Котельні №2 по вул. Бойка, 15 в м. Світловодськ. Згідно з п.2.1 укладеного договору вартість робіт складає 206800,00 грн., в тому числі ПДВ 34466,67 грн. (а.с.33).

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з Договором підряду № 1201 від 01.12.2012р. позивачем долучено до матеріалів справи податкові накладні №802 від 13.12.2012р., №803 від 14.12.2012 р., №804 від 17.12.2012р та №805 від 18.12.2012 року (а.с.36-39)., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2012 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року (а.с.34-35).

26.12.2012 року між позивачем (Замовник за договором) та ТОВ "БК "Гефест Альянс" (Підрядник за договором) укладено договір підряду №1226 на виконання робіт з ремонту обмуровки котла ДКВР 20/13 Котельні №2 по вул. Бойка,15 в м. Світловодськ. Відповідно до п.2.1 Договору вартість робіт складає 40301,00 грн., в тому числі ПДВ - 6716,83 грн. (а.с.40).

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з Договором підряду № 1226 від 26.12.2012р. позивачем долучено до матеріалів справи податкову накладну №806 від 26.12.2012року на суму 40000,00 грн., в тому числі ПДВ - 6666,67грн. (а.с.42) та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року, відповідно до якого вартість виконаних робіт становила 40301,00грн., в тому числі ПДВ - 6717,00грн. (а.с.41).

Проаналізувавши зміст наданих документів, суд приходить до висновку, що вони складені з порушенням, оскільки суперечать один одному, зокрема сума витрат на виконання будівельних робіт не співпадає з витратами, вказаними у податкових накладних, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належного доказу виконання договору №1226 від 26.12.2012р.

13.11.2012 року між СП ТОВ "Світловодськпобут" (замовник за договором) та ТОВ "БК "Гефест Альянс" укладено договір підряду №1113, предметом якого є виконання робіт по відновленню бетонної огорожі котельні №3 по вул. Крупської,2а в м. Світловодськ. Вартість робіт, згідно укладеного договору становить 39000,00 грн., в тому числі ПДВ - 6500,00 грн. (а.с.43).

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з Договором підряду №1113 від 13.11.2012р. позивачем долучено до матеріалів справи податкову накладну №201 від 14.11.2012р. на суму 39000,00 грн., в тому числі ПДВ - 6500,00 грн.(а.с.48)., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2012 року та акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 року (а.с.44-45).

01.08.2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ "БК "Гефест Альянс" (підрядник) укладено договір підряду на виконання робіт по ремонту головного колектору котельні №3 в м. Світловодськ. Відповідно до п.2.1 укладеного договору вартість робіт складає 100119,00 грн., в тому числі ПДВ - 16686,50 грн. (а.с.54).

На підтвердження факту виконання договірних зобов'язань згідно з Договором підряду № 01/08 від 01.08.2013р. позивачем долучено до матеріалів справи податкові накладні №143 від 12.08.2013р., №142 від 05.08.2013р., №141 від 04.08.2013 року (а.с.71-73), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2013 року (а.с.55,61,66), акти приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року(а.с.56-57,62,67).

Крім того, 28.05.2013 року між позивачем (покупець) та ТОВ "БК Гефест Альянс" (постачальник) укладено договір поставки №28/05. Відповідно до п.1.1 постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар, марка, кількість та якісні характеристики, ціна за одиницю визначені в Специфікаціях, що додаються до договору та є його невід'ємною частиною. Пунктом 2.4 Договору визначено, що його загальна вартість складає 120000,00 грн., в тому числі ПДВ - 20000,00 грн.(а.с.49-51).

На підтвердження реальності укладеного договору, позивачем надано видаткову накладну №348 від 29.05.2013 року на суму 120000 грн. (ПДВ- 20000,00 грн.) та податкову накладну №348 від 29.05.2013р. на суму 120000,00 грн. (ПДВ -20000,00 грн.).

10.12.2013 року між позивачем (постачальник) та ТОВ "БК "Гефест Альянс" (постачальник за договором) укладено договір поставки №10/12. Відповідно до п.1.1 постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар, марка, кількість та якісні характеристики, ціна за одиницю визначені в Специфікаціях, що додаються до договору та є його невід'ємною частиною. Пунктом 2.4 Договору визначено, що його загальна вартість складає 142716,50 грн., в тому числі ПДВ - 23786,08 грн.(а.с.74-76).

На підтвердження реальності укладеного договору, позивачем надано видаткову накладну №167 від 31.01.2014р. на суму 42310,81 грн. (ПДВ- 7051,80 грн.), видаткову накладну №168 від 31.01.2014 р. на суму 56611,98 грн. (ПДВ - 9435,33грн), видаткову накладну №169 від 31.01.2014р. на суму 43793,71 грн. (ПДВ -7298,95грн.) (а.с.77-79) та податкові накладні №168 від 31.01.2014р. на суму 56611,98 грн. (ПДВ - 9435,33грн.), №169 від 31.01.2014р. на суму 43793,71 грн. (ПДВ -7298,71 грн.), №167 від 31.01.2014р. на суму 42310,81 грн. (ПДВ -7051,80 грн.) (а.с.80-82).

Крім того, в якості доказів проведення розрахунків із вказаним контрагентом по договорах підряду та поставки позивач надав до суду копії виписок по рахунку, без жодних відміток банку про проведення операцій з переказу коштів (а.с.83-88). При цьому оригіналів виписок по особовому рахунку СП ТОВ "Світловодськпобут" за відповідні дати з відомостями про перерахування вказаних сум коштів на користь ТОВ "БК "Гефест Альянс" за надані послуги та товар, позивач суду не надав. Також необхідно зазначити, що позивач надав банківську виписку на підтвердження вибіркових операцій з зазначеним контрагентом (а.с. 89-91).

З огляду на це вищевказані документи позивача, на думку суду, не можуть бути належним доказом для засвідчення фактів здійснення розрахунків по спірним операціям та зменшення капіталу СП ТОВ "Світловодськпобут".

Проаналізувавши зміст укладених договорів судом встановлено, що постачальник зобов'язаний надати покупцю копії товаросупровідних документів (рахунок-фактура, видаткових на податкових накладних), проте копії рахунків - фактур до справи не надано.

Суд зазначає, що позивачем не надано товарно-транспортних накладних на транспортування товарів, що придбані у "БК "Гефест Альянс" , в зв'язку з чим неможливо встановити, коли та за яких обставин відбувся перехід права власності на товар за укладеними договорами.

Закон України «Про автомобільний транспорт» та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі за текстом - Правила), визначають товарно-транспортні накладні обов'язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 11.1 Правил товарно-транспортні накладні та дорожні листи ватажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу - юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їхнього переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (пункт 1 Правил).

При оформленні товарно-транспортних накладних необхідно дотримуватися загальних вимог щодо змісту первинних документів. Такі вимоги містяться у пункті 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, на підтвердження реальності транспортування товару по видаткових накладних позивачем не надано належно оформлених товарно-транспортних накладних.

Таким чином, відсутність на час проведення перевірки відповідних документів, які підтверджують факт перевезення та факт настання обставин, з якими законодавець пов'язує виникнення права на податковий кредит, вказує на неправомірність включення позивачем сум ПДВ у перевіряємий період по взаємовідносинам з ТОВ "БК "Гефест Альянс" до складу податкового кредиту.

Відповідно до пп.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств, зокрема, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.138.1 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, виходячи з положень пп. 138.1.1. п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати операційної діяльності включають, в тому числі, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пп.139.1.9. п.139.1 ст.139 ПК України, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Зі змісту наведених норм випливає, що витрати підприємства можна віднести до складу валових лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування валових витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.

Відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст.198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм, право на віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Отже, наявність податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, не є єдиною умовою формування податкового кредиту. При цьому будь-які документи, складені на підтвердження факту здійснення окремої господарської операції, набувають статусу документа за своїм суттєвим навантаженням лише у разі фактичності здійснення господарської операції, з приводу якої складається відповідний документ. Тобто, зміст господарської операції превалює над її формою.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Суд приходить до висновку, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до вимог Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема, виданих продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, що узгоджується з позицією Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України викладеною в інформаційному листі від 20.07.2010 р. №1112/11/13-10.

Відповідно до акту перевірки позивачем включено до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 108106,00 грн. на підставі податкових накладних виписаних ТОВ "БК " Гефест Альянс " при здійсненні господарської операції з вказаним контрагентом.

Однак, як слідує з матеріалів справи позивач являється платником податку на додану вартість, а тому зобов'язаний вести податковий облік згідно вимог податкового законодавства України.

Отже, в судовому засіданні позивач не підтвердив відповідними бухгалтерськими документами реальність здійснення господарських операцій та факту отримання товарів/послуг від ТОВ "БК "Гефест Альянс ".

Підсумовуючи вищевикладене, висновок податкового органу про порушення п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого, з урахуванням рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області, занижено податок на прибуток у розмірі 84868,00 грн., в результаті чого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 84868,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 42434,00 грн.; п.198,1, п.198.2, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 108106,00 грн., в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 108106,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 54053,00 грн. є обґрунтованим.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного

Відповідачем, в установленому порядку, доведено факти невідповідності задекларованих у податковому обліку результатів господарських операцій позивача фактичним обставинам здійснення господарських операцій з його контрагентом, внаслідок чого, відповідні витрати і податковий кредит слід вважати такими, що сформовані позивачем неправомірно.

З урахуванням норм ч.3 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову, з огляду на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення: № від 29.09.2014 року; № від 29.12.2014 року були прийняті відповідачем обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду підпис О.С. Петренко

Згідно з оригіналом