Справа № 296/8855/14-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/8855/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2015 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шалота К.В., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення різниці пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області, в якому просила:

- поновити строк для захисту порушеного права ОСОБА_1 з 06.11.2013р.;

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі, як розпорядника інформації, щодо відмови позивачу у наданні копії акту Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі про проведення перевірки правильності видачі довідок Головного Управління Міндоходів у Житомирській області від 05.11.2013 року №№104/05 та 105/05;

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі щодо визначення позивачу з 06.11.2013 року пенсії державного службовця в меншому розмірі, ніж визначено законодавством, а саме щодо неврахування при її обчисленні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суму індексації на загальну суму 31877,82 грн.;

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі щодо не проведення перерахунку позивачу пенсії як державному службовцю з дати її призначення (06.11.2013) на виконання вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 06.11.2013 в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати з урахуванням у її складі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суму індексації на загальну суму 31877,82 грн.;

- стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі різницю між перерахованою та фактично виплаченою ОСОБА_1 пенсією за період з 06.11.2013р.

- звернути судове рішення до негайного виконання та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивачу при нарахуванні пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" не було враховано суму матеріальних допомог на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати на загальну суму 31877,82 грн. В подальшому позивач звернулася до відповідача з заявою по включення суми матеріальної допомоги в нарахування пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", згідно якої до складу її заробітної плати входять у тому числі "інші виплати", в які включаються матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію доходів громадян, проте при розрахунку пенсії відповідачем такі виплати враховано не було про що повідомлено листом від 19.08.2014 р. №523/Г-02, що на думку позивача не відповідає вимогам Закону України "Про державну службу", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 "Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФ України в м. Житомирі про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення різниці пенсії в частині позовних вимог за період з 06.11.2011 року по 29.03.2014 року включно - залишити без розгляду.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року вказану ухвала суду скасовано і передано справу для продовження розгляду.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача подала до суду письмові заперечення, в яких посилаючись на положення ст. 33 Закону України "Про державну службу" вказувала, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та виплата індексації заробітної плати не входять до суми заробітної плати державного службовця, а тому не може враховуватись при призначенні пенсії.

Відповідно до абзацу 4 пункту 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 за результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав ухвалює законне рішення.

Судом встановлено, що з 06.11.2013 року позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

18 вересня 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі із заявою про перерахування та виплату пенсії з врахуванням «інших виплат», а саме матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та відповідно до Закону України "Про державну службу" та довідкою Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі від 05.11.2013 №104/05 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до вказаної довідки на усі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з січня 2007 року по грудень 2011 року.

Листом Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі від 19.09.2014 р. №523/Г-02 ОСОБА_1 відмовлено в здійснені перерахунку її пенсії.

Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що висновки Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: відповідачем перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону №1788.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі не врахувавши при призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця до складу її розрахунку отриманої матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати діяло всупереч вимогам ст.37 Закону України "Про державну службу" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо визначення початку періоду з якого позивачу слід здійснювати перерахунок пенсії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статей 83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи те, що відповідачем незаконно було визначено позивачу невірний розмір пенсії з 06 листопада 2013 року та безпідставно було відмовлено в проведенні її перерахунку, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з 06 листопада 2013 року.

Щодо вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні копії акту про проведення перевірки правильності видачі довідок Головного Управління Міндоходів у Житомирській області від 05.11.2013 року №№104/05 та 105/05, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі із заяву, в якій в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» просила разом з відповіддю направити: копію довідки з місця роботи, яка стала підставою для нарахування їй пенсії, копії довідки про персоніфікацію (станом на момент призначення пенсії), копію акту про проведення перевірки щодо правильності видачі довідки роботодавцем.

Вказана заява була отримана відповідачем 17.06.2014 р., про що свідчить реєстраційний штамп Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі (а.с. 14).

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація (інформація) - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до положень статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема у випадку, якщо він не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Згідно частини 5 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З наявної в матеріалах справи відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі від 23.06.2014 №252/Г-02 вбачається наведення пояснень щодо нарахування позивачу пенсії по інвалідності відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу", проте жодним чином не вказується щодо витребуваних документів про проведення перевірки щодо правильності видачі довідки роботодавця позивача.

Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів законність та обґрунтованість власних дій, що є предметом оскарження.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження надання позивачу витребуваних документів на запит позивача, отриманий відповідачем 17.06.2014 року, документів, або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації (документів), та тому вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими.

Щодо вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на загальну суму 31877,82 грн. та стягнути різницю між фактично перерахованою та фактично виплаченою пенсією, слід зазначити наступне.

Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права суд враховує роз'яснення надані у Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 13.06.2012 р. № 1483/12/13-12 та правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 28 жовтня 2008 року, відповідно до яких установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити дії щодо нарахування та виплати належних виплат відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача конкретно визначену суму та вимоги про стягнення таких сум, що одноособово визначена та обрахована позивачем, задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на те, що завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи, суд вважає на необхідне визначити спосіб захисту порушеного права шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця з урахуванням фактично отриманої матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу" та довідки Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі від 05.11.2013 №104/05 та №105/05, починаючи з 06 листопада 2013 року, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо вимог про поновлення строку звернення до суду для захисту порушених прав, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позивач дізналася про порушення своїх прав на отримання належних їй пенсійних виплат відповідно до Закону України "Про державну службу" дізналася з листа Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі від 23.06.2014 р. №251/м-02, та звернулася з даним адміністративним позовом до Корольовського районного суду м. Житомира 30.09.2014, що підтверджується реєстраційним штампом на позовній заяві, то встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду не є пропущеним, а тому не підлягає поновленню.

Щодо вимог про звернення рішення суду до негайного виконання та зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення, слід зазначити наступне.

Згідно із частиною 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини 1 статті 183-2 цього Кодексу.

Враховуючи, що дана постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження у адміністративній справі стосується оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо призначення та перерахунку пенсійних виплат, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, то суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення постанови до негайного виконання не ґрунтується на вимог закону, а тому не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням положень інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 р. N 28/12/13-13, судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, то відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 183-2, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо ненадання ОСОБА_1 копії акту Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі про проведення перевірки правильності видачі довідок Головного Управління Міндоходів у Житомирській області від 05.11.2013 року №№104/05 та 105/05.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо неврахування до складу розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця фактично отриманої матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу" з 06 листопада 2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням фактично отриманої матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати відповідно до ст.28 Закону України "Про державну службу" та довідки Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі від 05.11.2013 №104/05 та №105/05, починаючи з 06 листопада 2013 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі надати Корольовському районному суду м. Житомира звіт про виконання судового рішення в місячний строк з дня набрання постановою законної сили.

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К. В. Шалота