Справа № 667/10602/14-а
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2015 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Прохоренко В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні та Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення (протокол № 71 від 05.12.2014 року) Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по довідці № 4856/03 від 24.02.2014 року, яка видана Управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні з урахуванням інших виплат, починаючи з 11.05.2011 року та з урахуванням ч. 5 ст. 37 ЗУ "Про державну службу" 82% від заробітку; відшкодувати з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 73,08 грн.; відшкодувати з Державного бюджету України суму витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За таких обставин дана справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження.

18.12.2014 року ухвалою суду було відкрито скорочене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

17.01.2015 року від Управління пенсійного фонду України у м. Херсоні надійшли письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Ч. 3 ст. 183-2 КАС України передбачено, що відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Якщо справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, то заперечення проти позову чи заява про визнання позову мають бути подані безпосередньо до канцелярії суду.

Положеннями ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову та не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасувати рішення (протокол № 71 від 05.12.2014 року) УПФ України в м. Херсоні, зобов'язання УПФ України у м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії по довідці № 4856/03 від 24.02.2014 року, яка видана Управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні з урахуванням інших виплат, починаючи з 11.05.2011 року виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про Державну службу" - у разі підвищення розміру заробітку працюючим державним службовцям здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітку працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 33 Закону встановлено, що оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно дост. 37 Закону України " Про Державну службу" - пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань сума індексації заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає, виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Що стосується вимоги про відшкодування з Державного бюджету України суми судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору, які документально підтверджені, то в силу ст.ст.87,94 КАС України, суд, вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 73,09грн., що відповідає розміру сплаченого позивачем судового збору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн., який підлягає стягненню на її користь з Державного бюджету України.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 59 Конституції України для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

За ч. 2 ст. 16 КАС України правова допомога може надаватися адвокатами або іншими фахівцями у галузі права у порядку і випадках, встановлених законом.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надані в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статтях 87, 90, 94-98 КАС України.

Згідно зі ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України - витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони.

Частиною 3 ст. 90 КАС України передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Таким є Закон України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року № 4191-VІ.

З наведених правових норм вбачається, що правовою допомогою в адміністративному процесі визнається допомога правового характеру лише адвоката або, у визначених законом випадках, іншого фахівця у галузі права, які її надають на підставі договору.

Крім того, судові витрати, в тому числі на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної адміністративної справи, що розглядається судом, і за надання правової допомоги за визначених законом обставин: у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Таким чином, надання правової допомоги у вигляді правових консультацій, формування доказової бази, написання позовної заяви не підлягають компенсації (відшкодуванню) як правова допомога.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 2000 гривень позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг (у формі правової допомоги) № 026/2014 від 11.12.2014 року між виконавцем ТОВ "Юридична фірма "Крістофферсен та Партнери" та замовником ОСОБА_1, розрахунком витраченого часу для надання правової допомоги згідно вказаного договору, актом приймання-передачі послуг від 11.12.2014 року та квитанцією на суму 2000 грн.

Судом встановлено, що окремих процесуальних дій поза судовим засіданням під час розгляду даної справи судом не вчинялось, з матеріалами справи представник позивача не ознайомлювався, справу було розглянуто в порядку скороченого провадження, отже представник позивача участі в судових засіданнях не приймав.

Зважаючи на те, що відповідно до Закону "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" до компенсації витрат на правову допомогу не відносяться послуги щодо правових консультацій, формування доказової бази, написання позовної заяви, тому для відшкодування таких витрат з відповідача відсутні правові підстави.

Суд також вважає, що не підлягають відшкодуванню судові витрати за надання правової допомоги у вигляді участі представника позивача у судових засіданнях, оскільки останній не приймав участь у судових засіданнях, всі дії вчинені на підставі нотаріально посвідченої довіреності. У вказаній довіреності відсутні дані щодо надання правової допомоги та що ОСОБА_2 надає таку правову допомогу на підставі укладеного договору про надання правової допомоги з юридичною особою, яка має право згідно із законом надавати правову допомогу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що представник позивача є фахівцем в галузі права, який надає правову допомогу за договором у порядку, визначеному законом.

Керуючись ст. 8, 9, 11, 87-100, 159-163, 183-2 КАС України, на підставі Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України " Про Державну службу", Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення (протокол № 71 від 05.12.2014 року) Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по довідці № 4856/03 від 24.02.2014 року, яка видана Управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні з урахуванням інших виплат, починаючи з 11.05.2011 року в розмірі 82% від заробітку(доходу).

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір відповідно до квитанції № 218237 в сумі 73,08 грн.

В решті позову відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський районний суд м. Херсона протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В.В. Прохоренко