Справа № 2а-3037/10/0470
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 березня 2015 року м. Київ В/800/1008/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

Васильченко Н.В.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року у справі №2а-3037/10/0470 (касаційне провадження К/9991/45275/12)

за позовом публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод

феросплавів"

до Дніпропетровської митниці,

третя особа Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція,

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування

рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось з позовом до Дніпропетровської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №113020000/2008/000149 від 25 січня 2008 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року у справі №2а-3037/10/0470 (касаційне провадження К/9991/45275/12) постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2012 року скасовано, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року залишено в силі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою касаційного суду, публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" подало заяву про її перегляд Верховним Судом України.

В обґрунтування заяви зазначає, що в спірних правовідносинах судами неоднаково застосовані положення абз.2 п.4 Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1997р. №1104, статті 63 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. В якості прикладів приводить правову позицію колегії суддів, викладену в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2009 року (касаційне провадження К-692/09), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 листопада 2009 року (касаційне провадження К-3132/09).

Згідно статті 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за правилами статей 239-2 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

В основу висновків ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року у справі №2а-3037/10/0470 (касаційне провадження К/9991/45275/12), про перегляд якої заявник порушує питання, покладена наступна правова позиція.

Норми Закону України "Про податок на додану вартість", які дозволяють особі надавати митним органам податковий вексель на суму податкового зобов'язання за податком на додану вартість, є загальними щодо зазначених правовідносин.

Таким чином, норма статті 63 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" про заборону надання відстрочок щодо термінів сплати податкових зобов'язань поширюється на правовідносини щодо погашення податку на додану вартість на митному кордоні шляхом пред'явлення податкового векселя і як спеціальна норма має перевагу при застосуванні, отже погашення податку на додану вартість шляхом пред'явлення податкового векселя у 2008 році заборонено.

На день прийняття рішення про відмову в митному оформленні товару діяла ст. 63 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", що унеможливлювало виконання відповідачем дій по митному оформленню товару шляхом прийняття податкового векселя на суму податкового зобов'язання за податком на додану вартість.

Натомість в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2009 року (касаційне провадження К-692/09), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 листопада 2009 року (касаційне провадження К-3132/09) суди касаційної інстанції вказали наступне.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо порушення позивачем, як платником ПДВ, порядку погашення векселів, передбаченого п.19 Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України.

Неможливість використання вексельної форми оплати податку на додану вартість пов'язана саме з встановленням належним чином факту наявності непогашених векселів платником податку або пов'язаними з ним особами.

Отже, наведені заявником приклади застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин не відповідають вимогам вищезазначених норм, оскільки відсутня обов'язкова одночасна наявність таких складових як тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

За вказаних обставин підстави для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України у даній адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити публічному акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" в задоволенні заяви про допуск справи №2а-3037/10/0470 до провадження для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року (касаційне провадження К/9991/45275/12).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: