Справа № 1618/3805/2012
Суддя: Чабаненко В. О.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1618/3805/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Чабаненка В. О.

при секретарі Гусак А.О.,

за участю заявниці ОСОБА_1,

представника ДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни справу за заявою ОСОБА_1 про зобовязання передати виконавче провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13.02.2015 року звернулася до суду з заявою про зобовязання направити до обласної виконавчої служби 3 виконавчі провадження до Ковтуна, до неї та до Держкомзему.

Заява мотивована тим, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року у справі № 2а/539/16/13р, якою зобовязано Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області вчинити дії щодо приведення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують права на земельну ділянку ОСОБА_1 у відповідність площі земельної ділянки 523 кв.м, протягом тривалого часу не виконується. На неодноразові звернення до органів ДВС заявниця не отримала відповіді, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, заявниця вважає, що питання відновлення її права за цим рішенням тісно повязане з виконанням рішення в іншій справі, якою її зобовязано повернути 27 см самочинно захопленої земельної ділянки сусіда Ковтуна. З урахуванням цього заявниця остаточно просить:

- зобовязати направити до обласної виконавчої служби 3 виконавчі провадження до Ковтуна, до неї та до Держкомзему.

19.02.2015 року ОСОБА_1 уточнила вимоги заяви та просила скасувати приватизацію Ковтуна, відновити їй площу земельної ділянки 526 кв.м, зобовязати ДВС виконати рішення, стягнути матеріальну та моральну шкоду.

20.02.2015 року ОСОБА_1 ще раз уточнила свої вимоги, прохає також :

- внести доповнення до рішення суду, щоб могло було вирішено у Полтаві, для цього зобов»язати ДВС передати 3 справи до обласної ДВС ;

- доповнити про конкретність виконання рішення суду, саме кому і що робити для відновлення всього як було у 1958 році 526 кв.м за рахунок винних ;

- стягти моральну шкоду по 5000 з кожного;

- повернути їй пенсію в розмірі 1805 грн. зняту ДВС незаконно.

В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала.

Представник ДВС пояснив, що 19.02.2015 року надіслано подання в відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про вирішення питання про передачу виконавчого провадження з Лубенського відділу ДВС до відділу примусового виконання рішень обласного управління державної виконавчої служби. Для передачі виконавчого провадження чекають рішення обласного ДВС.

Дослідивши обставини, докази справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області ухвалено рішення, яким визнано незаконним призупинення відповідачем процедури приватизації земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_1, площею 523 кв.м та зобовязано відповідача вчинити дії щодо приведення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують права на земельну ділянку ОСОБА_1 у відповідності площі земельної ділянки.

Рішення суду мотивоване тим, що 03.07.1997 року державним нотаріусом 2-ї Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 посвідчений договір купівлі-продажу від 03.07.1997 року, № по р. 2-1930, за умовами якого, ОСОБА_1 С, купила житловий будинок № 34 по вулиці Енгельс в м. Лубни, який розташований на земельній ділянці, площею 523 кв.м., що належить Лубенській міськраді.

Порядком безоплатних оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року N 844 з наступними змінами і доповненнями, встановлено, що громадяни, які бажають безкоштовно оформити державний акт на право власності на земельну ділянку згідно з прийнятим рішенням про приватизацію, подають відповідну заяву до управління (відділу) Держкомзему в районі (місті).

Підставою для укладання договору на виготовлення технічної документації із складання державного акта на право власності на земельну ділянку та договору на виготовлення та державну реєстрацію такого державного акта є заява громадянина до того органу, який і укладає такі договори.

Зазначені органи (далі - замовники) на підставі заяви протягом 3 робочих днів з дати її надходження укладають такі договори: про проведення державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку - з Центром кадастру; про розроблення технічної документації - з державними підприємствами, що належать до сфери управління Держкомзему України або Мінприроди України та мають ліцензію на проведення робіт із землеустрою (далі - виконавці).

Виконавець протягом 10 робочих днів з дня укладення договору на розроблення технічної документації проводить аналіз документів, що надійшли від замовника, отримує в регіональній філії Центру кадастру матеріали чергового кадастрового плану в електронному вигляді, виконує необхідні обстежувальні, польові та камеральні роботи, виготовляє технічну документацію у двох примірниках і подає їх на паперовому та електронному носіях до регіональної філії Центру кадастру і замовнику для погодження.

У разі необхідності прийняття рішень про уточнення площі земельної ділянки, її цільового призначення тощо або необхідності прийняття рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність виконавець повертає замовнику подані ним документи разом з технічною документацією з обґрунтуванням причини повернення.

04.12.2009 року відповідно до Порядку N 844 позивачка звернулась до Відділу Держкомзему у м. Лубни Полтавської області із заявою про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку, якою просила оформити та видати їй державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 523 кв.м.

04.12.2009 року між відділом Держкомзему у м. Лубни Полтавської області та ДП «Лубенське Державне топографо-геодезичне підприємство» укладений договір № 02 на виготовлення технічної документації із складання державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,0523 га.

Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (державного акта на право власності на земельну ділянку) позивачки, кадастровий номер :07:062:0017, ДП «Лубенське Державне топографо-геодезичне підприємство» була виготовлена, а 24.12.2009 року прийнята Відділом Держкомзему у м. Лубни Полтавської області. Складені та підписані - ОСОБА_3 встановлення меж земельної ділянки (реквізит «погодження» із суміжними землекористувачами заповнений) та ОСОБА_3 прийому-передачі межових знаків.

Одним з документів в пакеті технічної документації є кадастровий план земельної ділянки, який чітко визначає межі земельної ділянки.

Із складеного ДП «Лубенське Державне топографо-геодезичне підприємство» кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання у власність позивачці додатково земельну ділянку, площею 0,0001 га. за експлікацією земельних угідь (форма 6-зем) у власність позивачці передана земельна ділянка площею - 0,0524 га.

Зазначена обставина залишилась поза увагою відділом Держкомзему у м. Лубни Полтавської області (замовником), який прийняв Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (державного акта на право власності на земельну ділянку) без зауважень.

В подальшому відповідь на багаточисельні звернення позивачки з приводу видачі їй державного акту на право власності на земельну ділянку зводилась до наявності судових рішень, якими вирішувались спори між позивачкою та власниками суміжних жилих будинків, внаслідок чого, як зазначав відповідач, змінилась площа та конфігурація земельної ділянки.

Зокрема, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.04.2010 року зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_4 у праві користування належною. Їй земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Лубни, вул. Паркова, 36, шляхом перенесення самовільно встановленого шиферного паркану на 27 см таким чином, щоб ширина належної ОСОБА_4 земельної ділянки відповідала документації МБТІ і становила 17,75 м.

Позивачці пропонувалось виготувати нову технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, за власні кошти. Також позивачка повідомлялась про призупинення приватизації земельної ділянки, яка перебуває у її користуванні.

Колегія суддів прийшла до висновку, що при наявності суперечок з питання землекористування між сусідами суміжниками, у відділу Держкомзему у м. Лубни Полтавської області були відсутні підстави для підписання акту прийому-передачі межових знаків на зберігання.

Призупинення приватизації земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивачки, з наведених підстав є неправомірним, як неправомірною є вимога щодо необхідності замовлення позивачкою за власний кошт виготовлення нової технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, оскільки замовник технічної документації - відділ Держкомзему у м. Лубни Полтавської області прийняв цю документацію від виконавця не пересвідчившись у її правильності.

На виконання цього рішення суду видано виконавчий лист № 2-а/539/16/13 від 04.02.2014 року.

Постановою державного виконавця від 10.02.2014 року на підставі цього виконавчого документу відкрито виконавче провадження про зобовязання Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області вчинити дії щодо приведення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують права на земельну ділянку ОСОБА_1 у відповідність площі земельної ділянки 523 кв.м.

Постановою від 28.05.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/539/16/13 від 04.02.2014 року закінчено в звязку з його виконанням.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2014 року скасовано вказану постанову.

Постановою державного виконавця від 27.01.2015 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а/539/16/13 від 04.02.2014 року.

Із змісту поданої заяви вбачається, що порушення своїх прав заявниця вбачає в протиправній бездіяльності щодо виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року. Крім того, заявниця вважає неправильно вирішеним спір між нею та сусідами, внаслідок чого її земельна ділянка зменшилася з 526 до 523 кв.м.

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є однією із конституційних засад здійснення судочинства, встановленою у п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України.

Згідно із ст. 255 КАС постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових та службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Положеннями КАС України визначені загальні та спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В свою чергу, спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені статтею 267 КАС України.

У ст. 267 КАС України перелічено спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме:

- зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення;

- штраф за невиконання судового рішення;

- визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду (ч. 9 ст. 267 КАС України).

Подана заява і уточнення не відповідають формі позовної заяви (ст. 181 КАС України), а тому суд приходить до висновку, що фактично ОСОБА_1 подано заяву в порядку ст. 267 КАС України.

Разом із тим, на підставі досліджених матеріалів справи, суд не знайшов підстав для задоволення цієї заяви.

Так, в матеріалах справи відсутні, а заявницею не додані докази протиправних дій або бездіяльності органів ДВС.

Незаконна постанова державного виконавця від 28.05.2014 року була скасована в судовому порядку, на підставі чого постановою від 27.01.2015 року державний виконавець відновив виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а/539/16/13 від 04.02.2014 року.

Отже, виконавче провадження продовжується.

Заявниця вказує на те, що тричі зверталася до органів ДВС, проте, не надала суду жодних доказів на підтвердження цього, що не дає суду можливість дати оцінку законності прийнятих рішень державного виконавця на підставі таких звернень.

ОСОБА_1 ставить питання про зобовязання направити 3 виконавчі провадження до Обласної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, подана заява не містить посилань на норми законодавства, які передбачають проведення відповідних дій. Відтак, суд не має можливості визначитись, які саме дії державного виконавця, передбачені чинним законодавством, повинні бути вчинені за рішенням суду.

Суд також зазначає, що на виконанні органів ДВС перебувають кілька виконавчих проваджень, повязаних з вирішенням спірних відносин ОСОБА_1 та її сусідами. Проте вказані виконавчі документи стосуються різних боржників за різними виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Таким чином, неможливо обєднати в зведене провадження вказані виконавчі документи.

В будь-якому випадку питання обєднання в зведене кількох виконавчих проваджень відноситься до дискреційних повноважень органів ДВС, а тому вони не можуть бути до цього примушені за рішенням суду.

Вимоги заявниці, викладені в доповненнях до заяви є безпідставними, оскільки фактично вона ставить питання про перегляд судових рішень з підстав неправильної, на її думку, оцінки судами обставин у справі, що відноситься до компетенції вищестоящих судових інстанцій.

Відповідно до ч. 10 ст. 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 9-12, 122, 128, 158 -163, 267 КАС України, суд, -

УХ В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зобовязання передати виконавче провадження залишити без задоволення.

Ухвалив може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом п»яти днів з дня її проголошення .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 В. О.