Справа № 804/125/13-а
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2015 рокусправа № 804/125/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

за участю:

представників позивача: Макущенко М.В.,

представника відповідача: Орлянської І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року у справі №804/125/13-а за позовом відділу освіти Павлоградської міської ради до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області третя особа: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

03 січня 2012 року відділ освіти Павлогардської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати п. 5 вимоги відповідача №04-031-05-15/12709 від 01.12.2011 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем була проведена планова комплексна ревізія окремих питань фінансово - господарської діяльності позивача за період 01.11.2009 р. по 31.10.2011 р., про що було складено акт № 03.1-21/24 від 17.11.2011 р. (далі «Акт»). В Акті вчинено запис про надмірну сплату послуг з постачання та транспортування природного газу на загальну суму 47626 грн. 22 коп. Листом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 01 грудня 2011 року № 04-03.1-05-15/12709 позивачу пред'явлені вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень. Пункт 5 вимоги не відповідає вимогам чинного законодавства, порушує права та законні інтереси позивача у справі, у зв'язку з чим, вказана вимога в частині п.5 підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року адміністративний позов відділу освіти Павлоградської міської ради задоволено, визнано протиправною та скасувано вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області №04-031-05-15/12709 від 01.12.2011 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась з апеляційною скаргою. в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вимога відповідача є законною та обґрунтованою, фіксує порушення, допущені позивачем в сфері використання та оплати електроенергії та містить пункти обов'язкові для виконання, підстави для її скасування відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДФІ в Дніпропетровській області була проведена планова комплексна ревізія окремих питань фінансово - господарської діяльності позивача за період 01.11.2009 р. по 31.10.2011 р., про що було складено акт № 03.1-21/24 від 17.11.2011 р. (далі «Акт»). Під час перевірки виявлено порушення законодавчих актів України, а саме: ст..ст. 4,6,127 Житлового кодексу УРСР від 30.06.1983 р. № 5464-Х, ст. 29 Цивільного кодексу України, р.2 Державного класифікатора України «Класифікація основних фондів», затвердженого наказом Держкомітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 19.08.1997 р. № 507, п. 4 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою ради міністрів УРСР від 30.06.1986 р. № 208, так як оплата за природний газ здійснювалася відділом освіти Павлоградської міської ради з порушенням, а саме: за тарифами як для бюджетної установи, а не як для населення, тобто за завищеним тарифом.

Перевірка також здійснювалась шляхом зустрічної перевірки в Павлоградському управлінні по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», в результаті якої складено довідку від 01.11.2011р №03.1-21/24/2.

Відповідно до складеної довідки та акта ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності відділу освіти Павлоградської міської ради за період з 01.11.2009 р. по 31.10.2011р., відповідачем прийнято та надіслано на адресу позивача вимогу.

Зазначена вимога ДФІ від 21.12.2011 року містить 14 пунктів стосовно усунення виявлених порушень, а саме: перевитрати державних коштів при здійсненні оплати за спожиту електроенергію, неповна сплата заробітної плати, надбавки за вислугу років працівникам, а також безпідставної виплати заробітної плати окремим працівникам, що призвело до надмірної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, також надмірна сплата грошових коштів за ремонтно - будівельні роботи, невірне застосування ресурсних норм. Заниження кредиторських та дебіторських заборгованостей. Також, вимога містить зобов'язання усунути виявлені порушення шляхом відшкодування надміру сплачених коштів за рахунок винних осіб та здійснення інших суміжних із відшкодуванням дій.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративного позов відділу освіти Павлоградської міської ради містить виклад обставин щодо протиправного характеру винесеної відповідачем вимоги лише з посиланням на п. 5 вимоги.

Так, згідно пункту 5 вимоги, відділу освіти Павлоградської міської ради необхідно стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» зайво перераховані кошти в розмірі 47626, 22 грн., в разі їх неповернення Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області вимагає сягнути з осіб винних у надлишковому перерахуванні коштів шкоду, у порядку та розмірі встановлених ст.ст.130-136 КЗпП України.

В той же час, в прохальній частині адміністративного позову відділ освіти Павлоградської міської ради просить суд скасувати вимогу ДФІ в Дніпропетровській області №04-031-05-15/12709 від 01.12.2011 року в повному обсязі.

Отже, правомірність та обґрунтованість вимоги ДФІ в Дніпропетровській області №04-031-05-15/12709 від 01.12.2011 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

У відповідності до ст. 95 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів адміністративного позову та апеляційної скарги.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем фактично виконано п. 5 вимоги ДФІ, шляхом звернення до суду із позовом до винних осіб про відшкодування надмірно сплачених державних коштів, крім того рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі за позовом ДФІ в Дніпропетровській області про зобов'язання відділ освіти Павлоградської міської ради виконати оскаржувану вимогу надано оцінку оскаржуваній вимозі в частині п. 5 та зазначено, що вказаний пункт є незрозумілим для виконання, у зв'язку з чим, підстави для зобов'язання позивача її виконати за рішенням суду. Отже, на думку суду першої інстанції, пункт 5 вимоги носить протиправний характер, вказане потягло за собою скасування оскаржуваної вимоги у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції надаючи правову оцінку спірним відносин та вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Щодо пунктів оскаржуваної вимоги про стягнення грошових коштів з винних осіб та суміжних з ними суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, відповідачем пред'явлено вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Вказана правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 15 квітня 2014 року (справа № 21-40а14).

Отже, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги про скасування вимоги ДФІ в частині зобов'язання позивача відшкодувати надмірно сплачені державні кошти та суміжні з ними є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за відсутності правових підстав.

Щодо пунктів оскаржуваної вимоги, які не стосуються відшкодування завданої державі шкоди за рахунок винних осіб, суд апеляційної інстанції зазначає, що задоволенню в судовому порядку підлягають вимоги адміністративного позову, які є обґрунтованими та законними. Зокрема, заявник адміністративного позову має обґрунтувати в чому саме полягає протиправний характер рішення, дії, бездіяльності суб'єкта владних повноважень та надати суду належні та допустимі докази, що свідчать про порушення суб'єктом владних повноважень прав та законних інтересів позивача.

Як вже зазначалось, адміністративний позов не містить виклад обставин в обґрунтування протиправності оскаржуваної вимоги в цілому відповідача, за виключенням п. 5 вимоги, відсутні докази та мотивування позиції відділу освіти Павлоградської міської ради і в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього.

Отже, з урахуванням того, що позивачем не доведено протиправного характеру оскаржуваної вимоги ДФІ в Дніпропетровській області в цілому, а також, що в матеріалах справи відсутні мотивування позивача та належні докази порушення прав та законних інтересів позивача вказаною вимогою від 01.12.2011 року, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність скасування вимоги ДФІ в Дніпропетровській області №04-031-05-15/12709 від 01.12.2011 року, у зв'язку з чим, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст.160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року у справі №804/125/13-а - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні позовних вимог відділу освіти Павлоградської міської ради - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко