Справа № 826/19824/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2015 року 11:15 № 826/19824/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Приходько О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Проектно-будівельного концерну «Укрмонолітспецбуд»
до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2014 р. № , № 007792203,

за участю представників сторін:

від позивача: Савченко С.М.

від відповідача: Денисенко О.Е.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Проектно-будівельний концерн «Укрмонолітспецбуд» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати видані Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 р. № , яким ПБК «Укрмонолітспецбуд» нараховано грошове зобов'язання із податку на додану вартість у сумі 43 198,00 грн., у тому числі: 34 558,00 грн. - основний платіж, 8640,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції; податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 р. № , яким ПБК «Укрмонолітспецбуд» нараховано грошове зобов'язання із податку на прибуток у сумі 35 103,00 грн., у тому числі: 28 082,00 грн. - основний платіж, 7021,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 01.10.2014 р. № 5521/26-56-22-03-09/02013716 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 р. № , яким позивачу занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 43 198,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 р. № 007792203, яким позивачу занижено податок на прибуток на загальну суму 35 103,00 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування заявлених позовних зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, з огляду на що підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що за спірними операціями лише оформлювалися окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість реального здійснення господарських операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПБК «Укрмонолітспецбуд» з питань дотримання податкового законодавства по фінансово - господарським взаємовідносинам з ТОВ «Елітбуд Київ» за період з 01.09.2013 р. по 31.01.2014 р.

Перевіркою встановлено порушення ПБК «Укрмонолітспецбуд»:

1) пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, пп. 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 30 140,00 грн., в тому числі по періодам: за 2013 рік на загальну суму 30 140,00 грн.

2) п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 34 558,00 грн., у тому числі по періодам:

- вересень 2013 року - 21 605,00 грн.;

- листопада 2013 року - 7955,00 грн.;

- грудень 2013 року - 2167,00 грн.;

- січень 2014 року - 2831,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 01.10.2014 р. № 5521/26-56-22-03-09/02013716 та прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 23.10.2014 р. № , яким позивачу занижено суму податку на додану вартість за платежем: податок на додану вартість по вітчизняних товарах на загальну суму 43 198,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі - 34 558,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 8640,00 грн.;

- від 23.10.2014 р. № , яким позивачу занижено податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 35 103,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 28 082,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 7021,00 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки від 01.10.2014 р. № 5521/26-56-22-03-09/02013716, Головним управлінням Міндоходів у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві надано відповідь від 20.10.2014 р. № 10824/10/26-56-22-03-05, згідно якої висновки акту від 01.10.2014 р. № 5521/26-56-22-03-09/02013716 залишено без змін.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Так, відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподаткованого прибутку.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу норм Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Проектно-будівельний концерн «Укрмонолітспецбуд» зареєстровано Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією, перебуває на обліку у ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві. У періоді, який перевірявся суб'єкт господарювання був платником податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість на загальних умовах. Основним видом діяльності є будівництво житлових та нежитлових будівель.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки стали фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Елітбуд Київ».

1. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» філія «Бориспільський комбікормовий завод» (замовник) та Проектно-будівельним концерном «Укрмонолітспецбуд» (підрядник) укладено договір підряду на будівництво № 12-1223/БФ -10 від 20.07.2012 р., відповідно до умов якого, підрядник приймає на себе зобов'язання у відповідності до вимог ДНіП, ДБН, ТУ діючих на території України, а також проектно-технічної документації, наданої та затвердженої замовником, власними та/або залученими силами та засобами на свій ризик загально-будівельні роботи в новому автоприйомі № 5 філії «Бориспільський комбікормовий завод ТОВ «Комплекс Агромарс» та передати замовнику виконані роботи по акту приймання виконаних підрядних робіт, а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик, необхідну проектно-технічну документацію, проводити розрахунки та приймати своєчасно та якісно виконані роботи в порядку та в строки, передбачені договором та додатковими угодами до нього. Відповідальність за склад та достовірність інформації, яка викладена в проектно-технічній документації несе замовник згідно чинного законодавства.

На підтвердження виконання вказаного договору суду надано договірну ціну.

2. Між Публічним акціонерним товариством «Бориспільський експериментальний комбікормовий завод» (замовник) та Проектно-будівельний концерн «Укрмонолітспецбуд» (підрядник) укладено договір підряду на будівництво № 12-10/БКЗ-10 від 18.09.2012 р., відповідно до умов якого підрядник приймає на себе зобов'язання у відповідності до вимог ДНіП, ДБН, ТУ діючих на території України , а також проектно-технічної документації, наданої та затвердженої замовником, власними та/або залученими силами та засобами на свій ризик загально-будівельні роботи по частковому розбиранню внутрішньоплощадочних доріг (ділянка № 1) ПАТ «БЕКЗ» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46 та передати замовнику виконані роботи по акту приймання виконаних підрядних робіт, замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик, передати необхідну проектно-технічну документацію, проводити розрахунки та приймати своєчасно та якісно виконані роботи в порядку та в строки, передбачені даним договором, проводити розрахунки та приймати своєчасно та якісно виконанні роботи в порядку та в строки, передбачені даним договором та додатками до нього.

Також позивачем було укладено додаткові угоди: № 2 від 20.06.2013 р., № 5 від 18.12.2013 р.,

На підтвердження виконання вказаного договору та додаткових угод суду надано договірні ціни.

Як зазначає позивач на виконання вищевказаних договорів, позивачем (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елітбуд Київ» (субпідрядник) (здійснює діяльність на підставі ліцензії державної архітектурно-будівельної інспекції України № 181684) укладено договір підряду на будівництво № 09/04 від 17.09.2013 р., відповідно до умов якого субпідрядник приймає на себе зобов'язання у відповідності до вимог ДНіП, ДБН, ТУ діючих на території України , а також проектно-технічної документації, наданої та затвердженої замовником, власними та/або залученими силами та засобами на свій ризик роботи з демонтажу на території ПАТ «Бориспільський експериментальний комбікормовий завод» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, та передати підряднику виконані роботи по акту приймання виконаних підрядних робіт, а підрядник зобов'язується надати субпідряднику будівельний майданчик, передати необхідну проектно-технічну документацію, техніку для виконання робіт, проводити розрахунки та приймати своєчасно та якісно виконані роботи в порядку та в строки, передбачені даним договором та додатковими угодами до нього.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано договірну ціну, локальний кошторис № 2-1-1 на демонтаж естакади, локальний кошторис № 2-1-3 на демонтаж будівлі автомобільної вагової 30 т інв. № 25000, локальний кошторис № 2-1-4 на трубну систему підігріву складу олії інв. №93346, довідку про вартість виконаних робіт за вересень 2013 р., акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2014 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 р.

Між позивачем (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елітбуд Київ» (субпідрядник) укладено додаткову угоду № 1 від 23.01.2014 р. до договору № 09/04 від 17.09.2013 р., у відповідності до якої, оформлено договірну ціну, локальний кошторис № 2-1-1 на демонтаж естакади № 2-1-1, локальний кошторис № 2-1-2 на демонтаж будівлі автомобільної вагової 30 т інв. № 25000.

Також, між позивачем (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елітбуд Київ» (субпідрядник) було укладено договір підряду на будівництво № 09/05 від 17.09.2013 р., відповідно до умов якого субпідрядник приймає на себе зобов'язання у відповідності до вимог ДНіП, ДБН, ТУ діючих на території України, а також проектно-технічної документації, наданої та затвердженої замовником, власними та/або залученими силами та засобами на свій ризик загально будівельні роботи в новому автоприйомі № 5 ПАТ «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Агромарс» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46 та передати підряднику виконані роботи по акту приймання виконаних підрядних робіт, а підрядник зобов'язується надати субпідряднику будівельний майданчик, передати необхідну проектно-технічну документацію, техніку для виконання робіт, проводити розрахунки та приймати своєчасно та якісно виконані роботи в порядку та в строки, передбачені даним договором та додатковими угодами до нього.

На виконання вказаного договору сторонами підписано договірну ціну, локальний кошторис № 2-1-1 на загальнобудівельні роботи в новому авто прийомі № 5.

Між позивачем (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елітбуд Київ» (субпідрядник) було укладено додаткову угоду № 1 від 12.12.2013 р. до № 09/05 від 17.09.2013 р., у відповідності до якої сторонами укладено договірну ціну, локальний кошторис, підсумкову відомість ресурсів до локального кошторису, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, підсумкову відомість ресурсів, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2014 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року.

На виконання вказаних договорів сторонами укладено акти прийому-передачі будівельних матеріалів за січень 2014 року, вересень 2013 року, листопад 2013 року.

Також позивачем на виконання генпідрядних послуг складено акти від 30.11.2013 р., 30.09.2013 р., від 30.09.2013 р., від 31.01.2014 р., від 30.01.2014 р., протоколи здійснення взаєморозрахунків від 30.11.2013 р., 30.09.2013 р., від 31.01.2014 р., від 31.01.2014 р., надано копії журналів робіт ТОВ «Елітбуд Київ» та ПБК «Укрмонолітспецбуд».

На підтвердження оплати за виконанні роботи позивачем надано суду банківські виписки, платіжні доручення.

Податкові зобов'язання відображено в податкових накладних, зокрема, в розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за вересень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року та в звіті про фінансові результати за 9 місяців 2013 року.

Натомість висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на постанову старшого слідчого СУ ФР Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області Унтіли А.О. про проведення документальної позапланової перевірки ПБК «Укрмонолітспецбуд» від 07.07.2014 р., якою встановлено наступне.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000091, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 205 КК України за фактами створення (придбання) ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та невстановленими слідством особами протягом 2011-2013 років на території м. Києва та Київської області з метою прикриття незаконної діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), зокрема: ТОВ «Елітбуд Київ», а також сприяння службовим особам суб'єктів господарської діяльності реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків, прикриття незаконної діяльності, шляхом використання їх реквізитів та банківських рахунків у злочинних схемах зі створення штучної документальної видимості здійснення фінансово -господарських операцій для незаконного завищення валових витрат з податку на прибуток підприємств та податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам реального сектору економіки, що зроблено з метою переведення грошових коштів у готівкову форму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що є формальним директором ТОВ «Елітбуд Київ». Зазначив, що діяльність вказаного підприємства була фіктивною. Підприємство було своєрідним конвертаційним центром. Первинні документи йому привозили на підпис додому, останні він підписував за винагороду. Чи проводилися реальні роботи йому невідомо. В штаті перебував лише директор.

Враховуючи вищевикладене та, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, з огляду на нижченаведене.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем не надано суду доказів передачі будівельного майданчика, проектно-технічної документації в ланцюгу генпідрядник-підрядник-субпідрядник; доказів розрахунків за виконані роботи в ланцюгу генпідрядник - підрядник; спільного розроблення з субпідрядниками заходів, що забезпечують безпечні умови роботи на об'єкті, у відповідності до умов договорів генпідряду; доказів понесення витрат на забезпечення та підтримання будівельного майданчику, під'їзних шляхів до нього; доказів проведення робіт з улаштування тимчасових споруд на вказаному майданчику; доказів дотримання необхідних заходів безпеки, протипожежної безпеки; доказів закупівлі відповідних будівельних матеріалів, обладнання, інструментів; наявності основних фондів; доказів отримання дозвільних документів на реконструкцію (демонтаж) будівельного майданчику; доказів приймання-передачі всього комплексу виконаних робіт, доказів введення об'єкту в експлуатацію.

Аналізуючи укладені договори в ланцюгу генпідрядник-підрядник-субпідрядник, суд приходить до висновку про неможливість встановлення зв'язку між останніми, а саме, що субпідрядні роботи виконувалися на виконання основних договорів генпідряду, зокрема, позивачем не доведено формування основних фондів та понесених витрат у зв'язку із виконанням останніх. Отже, позивачем не доведено, що вказані господарські операції вчинені є реальними та відповідають дійсній економічній меті.

Отже, суд погоджується з висновками відповідача, що за спірними господарськими операціями оформлювалися окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалася видимість реального здійснення господарських операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем первинні документи, суд дійшов висновку, про те, що реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Елітбуд Київ» не підтверджуються належними доказами у справі, зокрема, судом встановлено відсутність об'єктів оподаткування, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 43 198,00 грн. та податок на прибуток на суму 35 103,00 грн.

Отже, позивач не надав суду документів, що є обов'язковими для формування валових витрат та податкового кредиту. Аналіз матеріалів справи у сукупності свідчить про те, що зазначені угоди укладалися без їх фактичного виконання сторонами, а тому, суд дійшов висновку, що позивач протиправно включив до складу валових витрат витрати по взаємовідносинам із вказаним контрагентом, а також сформував податковий кредит за вказаними вище угодами.

Враховуючи вищенаведене, із наданих позивачем документів не можливо встановити зв'язок між його господарською діяльністю, придбанням послуг та їх реалізацією, а відтак позивач не довів, що його дії по формуванню податкового кредиту та валових витрат є правомірними.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про відсутність сукупності умов, обставин та підстав з якими Податковий кодекс України у взаємозв'язку з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» пов'язують виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ та валових витрат.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено право на включення до податкового кредиту та валових витрат сум податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Елітбуд Київ» за період з 01.09.2013 р. по 31.01.2014 р.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач довів належними документально підтвердженими доказами правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 23.10.2014 р. № , № 007792203.

Беручи до уваги вищенаведене у сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 69- 71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У позові Проектно-будівельного концерну «Укрмонолітспецбуд» відмовити.

2. Стягнути з Проектно-будівельного концерну «Укрмонолітспецбуд» () решту суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. до Державного бюджету України.

3. Стягнення решти суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. з Проектно-будівельного концерну «Укрмонолітспецбуд» () доручити ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 18.02.2015 р.