Справа № 2а/0512/26/12
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/9991/55749/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

провівши попередній розгляд справи за адміністративним ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 29 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року,-

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (далі - УПФ), у якому просив здійснити перерахунок та виплату його пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 у розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, згідно вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Посилаючись на те, що відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку позивач просив про задоволення позову з 16 вересня 2008 року.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 29 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить їх рішення скасувати та відмовити в позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку відповідача та з 3 грудня 2007 року отримує пенсію за віком.

При цьому, спір сторін фактично зводиться до оскарження позивачем права на пільгову пенсію, передбачену статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням стажу підземної роботи у Центральнодонбаській геологорозвідувальній експедиції в якості помічника машиніста бурової установки, зайнятого на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з 20 грудня 1984 року по 30 квітня 1993 року, що відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідний період.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог УПФ посилається на те, що гологорозвідувальна експедиція не відноситься до шахтобудівних підприємств або підприємств, що добувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідких металів, марганцеві й уранові руди, а тому положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на пенсійне право позивача не розповсюджується.

Задовольняючи позовні вимоги, суди на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що матеріали справи містять достатньо доказів у підтвердження пільгового стажу позивача за Списком № 1 для призначення спірної пенсії.

Оскільки спір сторін стосується періоду зарахування трудового стажу у період 1984-1993 років, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, чинні в період роботи позивача на зазначеному підприємстві помічником машиніста бурової установки (підземній), зокрема постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173 та Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10.

Так, згідно розділу 1 Списку 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, включені всі працівники, які виконують геологорозвідувальні роботи на підземних роботах.

У постанові Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 до Списку № 1 у розділі 1 «Горні роботи» підрозділу 1 також віднесені підземні роботи в шахтах, у тому числі у геологорозвідці (код - 10101000 розділу 1).

Згідно положень Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці після 21 серпня 1992 року, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що у розумінні Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації), атестація, що проведена на підприємстві де працював позивач у зазначений період, є належним і допустимим доказом у підтвердження обґрунтувань позову.

Згідно вимог статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 вказаного Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктом 2 статті 10 Прикінцевих положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія наведеної норми поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суди правильно виходили з того, що позивачем надано усі необхідні документи для призначення спірної пенсії. Такими документами зокрема є копія трудової книжки позивача, довідка, що підтверджує особливі умови праці, копія наказу про проведення атестації робочих місць тощо.

При цьому, посилання відповідача на те, що гологорозвідувальна експедиція не відноситься до шахтобудівних підприємств або підприємств, що добувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідких металів, марганцеві й уранові руди позивачем не доведені, а тому такі доводи не можуть бути підставою для відмови позивачу у реалізації свого права на встановлені законодавством пільги.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем, в порушення вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не наведено доказів у підтвердження своїх доводів і заперечень на позов, такий є обґрунтованим.

Отже, рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області відхилити, а постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 29 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало