Справа № 2а/205/221/14 (205/8270/14-а)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" лютого 2015 р.справа № 2а/205/221/14 (205/8270/14-а)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Кругового О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року

у справі № 2а/205/221/14 (205/8270/14-а)

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

третя особа публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського»

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» про визнання протиправними дій, зобов'язання призначити пенсію за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років з 11 вересня 2014 року на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років з 11 вересня 2014 року на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська зазначає, позивачем не надано визначених законодавством документів, які підтверджують право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11 вересня 2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся із заявою та документами до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про призначення пенсії, як учаснику ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, листом від 23 вересня 2014 року № М-135/14ос повідомило заявника про відсутність можливості призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв'язку з тим, що первинні документи не збереглися, з наданих документів не можливо визначити періоди роботи (кількість днів) у зоні відчуження, схеми маршрутів евакуації населення, назву населеного пункту, кількість виїздів, дозу опромінення, обліку робочого часу та на підставі яких документів направлялися працівники, а також відсутності довідки за формою № 122 (а.с. 12-13).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 (а.с. 15).

Згідно з записами трудової книжки №№6-7, ОСОБА_1 з 09 жовтня 1985 року прийнятий водієм другого класу до автотранспортного цеху Дніпропетровського металургійного заводу ім. Петровського, яке у подальшому перейменовано у публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського», з 16 листопада 1990 року звільнений за власним бажанням (а.с. 6 зворотній бік).

Відповідно до довідки акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» № 030/47 від 28 липня 1997 року ОСОБА_1 на підставі наказу від 19 травня 1986 року №389 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював в 30 кілометровій зоні відчуження з 26 травня 1986 року по 20 червня 1986 рок. За 26 днів перебування на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачу виплачено заробітну плату в трьохкратному розмірі - 502,49 руб. (а.с. 8-9).

Згідно з копією табелю автотранспортного цеху № 182 за 1986 рік про заробіток за період з січня 1986 року по грудень 1986 року для обчислення пенсії, з розшифруванням сум заробітку, вбачається, що сума заробітку позивача у червні 1986 року більша ніж, у попередніх та наступних місяцях роботи, що засвідчує оплату праці позивача у кратному розмірі (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи свідчать про наявність у позивача права на призначення йому пільгової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками та правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії ; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За умовами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали на території радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (60 років для чоловіків) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів на 10 років .

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122.

У разі неможливості надання довідки за формою № 122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження, а саме: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи у зоні, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Фактичні обставини справи, підтверджують той факт, що позивач з 26 травня 1986 року по 20 червня 1986 року працював у зоні відчуження, розташованій у межах 30 кілометрової зони ЧАЕС, з підвищеною оплатою праці.

Оскільки позивач звернувшись до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська з заявою про призначення йому пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», подав необхідні документи, у тому числі щодо участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, то він має право на призначення пенсії відповідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та в порушення вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено правомірності своїх дій.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: О.О. Круговий