Справа № 285/554/15-а
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/554/15-а

провадження у справі № 2-а/0285/43/15

16 лютого 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі: позивач: не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ Родзинського Олександра Станіславовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ Родзинського Олександра Станіславовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову, винесену відповідачем 31.01.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що винесена постанова є незаконною, необґрунтованою та складена за відсутності належних доказів з порушенням його прав. 31 січня 2015 року він рухався по АДРЕСА_1, в якому прописаний та проживає, рухався по тротуару не загрожуючи безпеці руху перехожих, так як не має іншого під'їзду до дому. Він інспектору надав пояснення, що іншого під'їзду до свого домоволодіння не має, тому змушений рухатись по тротуару, але його пояснення не були взяті до уваги. Відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, заперечень на адміністративний позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини неприбуття суду не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, щодо позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 910075 від 31 січня 2015 року, якою встановлено, що 31 січня 2015 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ - 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Новоград-Волинський по АДРЕСА_1 рухався по тротуару. За що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.5).

Відповідно до 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію 01.01.2002 року - забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Прави.

Згідно з пунктом 26.3. ПДР пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», якими керують водії-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 2 КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідачем до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2015 року не було надано та/або зазначено про наявність будь-яких інших фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з наданих відповідачем доказів не можливо встановити склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду та при розгляді справи про адміністративне правопорушення було не повністю з'ясовано всі його обставини, зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний позивач у його вчиненні, чи є пом'якшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

За змістом ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В позовній заяві позивач заперечує вчинення ним правопорушення. Окрім того, позивач довів суду, що відповідачем при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідач покладений на нього обов'язок не виконав - не надав суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув. Відтак, суд ставить під сумнів відповідність обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи, оскільки при її винесенні не було дотримано вимог чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки винесена відповідачем постанова в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 104, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256, 280, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 910076 від 31 січня 2015 року, винесену інспектором ДПС Новоград-Волинського ВДАІ Родзинським Олександром Станіславовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень - скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Г. Романюк