Справа № 872/11178/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2015 рокусправа № 804/4361/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великими платниками у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року

по справі № 804/4361/13-а за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великими платниками у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року Публічне акціонерне товариство "ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод" звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 14 грудня 2012 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім приписів п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 та ст.201 Податкового кодексу України та про завищення ним внаслідок цього сум податкового кредиту, бюджетного відшкодування та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, оскільки позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентами ТОВ "ВСТК", ПП "Аверс", ПП "ФОРТУНА ТЕПЛО СЕРВІС ПЛЮС", ТОВ "ПРОМ АЛЬЯНС ЛТД", ПП "ЕНЕРГОСТАЛЬ" та ТОВ "КОМПАНІЯ СТАТУС ПРАКТИКА". Господарські відносини з цими контрагентами підтверджуються відповідними належним чином оформленими первинними документами, при цьому вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавався, доказів їх нікчемності відповідачем також не надано. Відсутність реальних поставок за цими правочинами - є припущенням відповідача, яке базується лише на тому, що відповідно до отриманих відповідачем від інших органів державної податкової служби актів перевірок вищеозначених контрагентів дані суб'єкти господарювання за результатами вчинення господарських операцій не задекларували податкові зобов'язання та не сплатили відповідні суми до бюджету, що суперечить інтересам держави і суспільства, крім того ці підприємства здійснюють господарські операції необумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням суду Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби звернулася з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені адміністративного позову. Зазначає, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представники сторін по справі підтримали свої правові позиції.

Крім того, відповідачем було заявлене клопотання про Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби а її правонаступника - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великими платниками у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Згідно зі ст. 55 КАС України, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,що посадовими особами податкової інспекції проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань правомірності нарахування ПАТ "ЄВРАЗ ДКХЗ" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 27.11.2012 року №532/16-0/05393085. Актом перевірки було встановлено ряд порушень, а саме: п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення останнім податкового кредиту на загальну суму 139690,06грн. та до завищення сум бюджетного відшкодування на загальну суму 32905,70грн. та завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 106784,36грн.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 14 грудня 2012 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 32905,70грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 8226,43грн., а також податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 106784,36грн.

Листом від 02.01.2013 року №10/0/25-13/10/16-14 СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську ДПС вніс зміни до податкового повідомлення-рішення №, вказавши, що вірним слід вважати зазначення в ньому такого: "ПАТ "ЄВРАЗ ДКХЗ" допущено порушення п.п.198.1, 198.2, 198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України в частині завищення податкового кредиту на суму 106 784,36грн.

Колегія суддів, виходячи з фактичних обставин справи, норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, погоджується з судом першої інстанції, зважаючи на наступне.

Підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 8226,43 грн., а також для зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 106 784,36 грн. оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями стало виявлення податковим органом на підставі Системи автоматизованого співставлення контрагентів у розрізі податкових зобов'язань та податкового кредиту та результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення у позивача від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, встановлено розбіжності у податковій звітності позивача і його контрагентів, а також на підставі Актів перевірок зазначених контрагентів позивача, згідно яких у цих суб'єктів господарювання відсутні факти реального здійснення господарської діяльності. Такі висновки контролюючого органу дали підстави вважати, що позивач неправомірно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними зазначеними контрагентами.

Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 цієї статті датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Сама по собі здійснена ОДПІ податкова кваліфікація операцій за відсутності відмінності між задекларованими показниками податкової звітності контрагентів не може слугувати підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем за результатами необґрунтованих висновків посадових осіб в актах перевірки було безпідставно позбавлено позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, що були ним сплачені у процесі господарської діяльності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

Отже, судом першої інстанції, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великими платниками у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року по справі № 804/4361/13-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 26 лютого 2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова