Справа № 761/25396/14-а (2а/761/582/14)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Київ К/800/1937/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Стародуба О.П.,

Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі - Управління) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність Управління та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за рішенням суду згідно з статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року у справі №2а-3095/09, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_2 до Управління про визнання протиправної відмови у перерахунку пенсії і зобов'язання провести перерахунок пенсії задоволено. Визнано протиправними дії Управління щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 Зобов'язано Управління здійснити перерахунок та проводити виплату ОСОБА_2 з 22 вересня 2008 року відповідно до вимог статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 75 процентів мінімальної пенсії за віком та відповідно до вимог статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплат, що здійснювалися з 22 вересня 2008 року.

Спір між сторонами виник з приводу виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року у справі №2а-3095/09.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що розпорядженнями Управління від 7 липня 2011 року, а також, витягом з електронної особової пенсійної справи позивача, з якого вбачаються суми фактично нарахованих та виплачених коштів, підтверджується, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року у справі №2а-3095/09 виконане в повному обсязі. Крім того, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених (на його думку) прав, свобод та інтересів, оскільки у випадку незгоди з діями суб'єктів владних повноважень при виконанні рішення суду, що набрало законної сили, чинне законодавство наділяє особу правом звернення до суду у порядку визначеному статтями 181, 267 Кодексу адміністративного судочинства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з абзацом 1 частини 9 статті 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного рішення Шевченківського районного суду м. Києва, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий адміністративний позов.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді О.П. Стародуб В.В. Тракало