Справа № 2а-1823/12/2770
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м. Київ К/800/52106/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 04 лютого 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі в особі начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі Козлова Д.О. про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі в особі начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі Козлова Д.О. про визнання незаконною відмову від 03.02.2012 №СТ0 у реєстрації декларації від 05.01.2012 про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку позивача, визнання незаконною відмову від 06.03.2012 №7/27-609 у реєстрації декларації від 05.01.2012 про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку позивача, зобов'язання відповідача здійснити реєстрацію декларації від 05.01.2012 №7/27-50.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю відмови відповідача у реєстрації декларації про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку позивача у порядку, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91 як самовільно збудованого.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 04 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.01.2012 позивачем до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі подано заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта - будинку №9 по вул. Океанській, м. Севастополь, як такого, що побудовано без дозволу на виконання будівельних робіт.

03.02.2012 листом відповідача №ст0 позивача повідомлено про невідповідність поданих документів вимогами Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91.

Так, Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі зазначено, що будівництво індивідуального жилого будинку по вул. Океанській, 9 здійснювалось на підставі дозволу №703/94 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі, зареєстрованого 14.11.1991, у зв'язку з чим не є самовільним.

За результатами розгляду скарги позивача, Інспекція 06.03.2012 листом №7/27-609 повідомила про неможливість реєстрації поданої декларації у порядку, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91 з мотивів аналогічних мотивам, викладених у листі від 03.02.2012 №ст0.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з обґрунтованості відмови відповідача у здійсненні реєстрації поданої позивачем декларації про прийняття в експлуатацію об'єкта у Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності (далі - об'єкти), збудованих до 31.12.2009 без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012, а також механізм проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що необхідною умовою для здійснення реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації є здійснення будівництва об'єкта без дозволу на виконання будівельних робіт.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем 14.11.1991 отримано дозвіл № 703/91 на проведення основних робіт з будівництва індивідуального житловому будинку із строком дії дозволу до 31.12.1993, якій згодом було продовжено до 31.12.2000.

Згідно з даними комунального підприємства "бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської ради в матеріалах інвентарної справи на об'єкт будівництва є відповідні дозволи на будівництво.

Колегія суддів вказує на необґрунтованість доводів касаційної скарги в частині наявності факту самовільного будівництва з мотивів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 97 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки зазначене, як зазначено судами попередніх інстанцій, не підтверджено матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій щодо здійснення будівництва об'єкта за наявності дозволу на будівництво, колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості відмови відповідача у здійсненні реєстрації поданої позивачем декларації про прийняття в експлуатацію об'єкта у Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 04 лютого 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: