Справа № 804/2020/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р. Справа № 804/2020/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України у вигляді не надання ОСОБА_1 інформації та відповіді на його звернення від 11 грудня 2014 року у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян»;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України розглянути звернення ОСОБА_1 від 11 грудня 2014 року та надати йому обгрунтовану відповідь.

Позовні вимоги полягають у протиправній бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не надання ОСОБА_1 відповіді на надане звернення у встановлений законодавством термін. Позивач вважає, що такою бездіяльністю відповідач порушив гарантоване Конституцією України та законами України право ОСОБА_1 на розгляд його звернення та отримання інформації.

Відповідачем заперечень до суду не надано.

Згідно із ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи, що Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України на пропозицію суду не надала будь-яких документів, які стосуються переписки ОСОБА_1 з відповідачем, суд приймає рішення по справі на основі наявних доказів, які надано позивачем.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У період з 23.05.2013р. по 13.11.2014р. майор запасу ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посадах офіцера групи транспортного забезпечення та перевезень тилу та офіцера мобілізаційного відділу організаційно-мобілізаційного управління.

11.12.2014р. у відповідності до положень ст. 1, 5, 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» ОСОБА_1 було направлено звернення командиру військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо надання позивачу інформації та документів із таких питань:

1- Довідку про розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, виплати якої здійснено мені помісячно за період з 23 травня 2013 року по 13 листопада 2014 року відповідно до Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди окремим категоріям військовослужбовцям Збройних Сил України (затверджено наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 №595, зі змінами внесеними наказом МО України від 07.06.2013 № 370).

2-Довідку чи мало місце за період з 23 травня 2013 року по 13 листопада 2014 року, згідно з наказами командира військової частини НОМЕР_1 зменшення мені розміру щомісячної додаткової грошової винагороди, з підстав, які визначено у п.10 вказаної Інструкції. За наявності таких фактів, додати витяги з відповідних наказів.

3-Довідку про суму сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з щомісячної додаткової грошової винагороди, виплати якої здійснено мені помісячно за період з 23 травня 2013 року по 13 листопада 2014 року.

Зазначене звернення було отримано 11.12.2014р. на контрольно-перепускному пункті військової частини НОМЕР_1 начальником адміністративно-господарського відділу штабу вказаної військової частини підполковником ОСОБА_2 , що підтверджується його особистим підписом із зазначенням прізвища та дати отримання.

У своєму зверненні ОСОБА_1 зазначив про невідкладність надання відповіді та просив надати відповідну інформацію та документи не пізніше десятиденного терміну з дня отримання звернення або повідомити позивача для особистого отримання їх у військовій частині.

Так, у зв`язку з тим, що станом на 29.01.2015р. позивачем не було отримано жодної відповіді на своє звернення від 11.12.2014р., вважаючи таку бездіяльність з боку суб`єкта владних повноважень протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про інформацію" N 2657-XII від 02.10.1992 р. кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 р. № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Вимоги до звернень визначені у статті 5 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно із положеннями зазначеної норми - звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне). Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України N 722 від 03.12.2005р. та зареєстрована у Міністерстві юстиції України від 16.12.2005р. за №1512/11792 (далі-Інструкція №722) встановлює порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, у командуваннях видів Збройних Сил України, об`єднаннях, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - органи військового управління) та визначає порядок контролю за його дотриманням.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції №722, письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Облік звернень громадян в органах військового управління та доведення їх до безпосереднього виконавця здійснюється в день їх надходження, або в перший робочий день, якщо документ надійшов у неробочий час (під підпис у журналі обліку) (п. 2.3 Інструкції №722).

Пунктом 2.4 Інструкції №722 встановлено, що у зверненні мають бути зазначені прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення має бути надруковане або написане від руки, розбірливо, чітко підписане заявником (групою заявників) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідним роз`ясненням у термін не пізніше як через десять днів з дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 Закону України "Про звернення громадян". Копія такого звернення залишається у провадженні того органу військового управління, до якого звернувся громадянин.

Наявна у матеріалах справи копія звернення ОСОБА_1 від 11.12.2014р. відповідає вимогам, встановленим ст. 5 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з нормою, що міститься у ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Відповідно до ст. 119 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», усі пропозиції, заяви чи скарги розглядаються і вирішуються у строк не більше одного місяця з часу їх отримання, а ті, що не потребують додаткового вивчення й перевірки, -невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів з часу їх надходження.

Згідно з п. 2.5.3 Інструкції №722- відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, який отримав ці звернення і до компетенції якого входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки згідно з письмовим наказом.

Так, у відповідності до п. 3.4 Інструкції №722, термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі військового управління), до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів. (п. 3.5 Інструкції №722).

Згідно п. 3.6. Інструкції №722 - звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати перевірки звернення і прийняте рішення.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, який його отримав і до компетенції якого входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано відповідним керівником органу військового управління (п. 3.7 Інструкції №722).

Відповідно до п.3.8 Інструкції №722, рішення про відмову в задоволенні вимог або прохань, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на чинне законодавство і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, які вживались органом військового управління для перевірки цього звернення. Якщо давалася усна відповідь, то складається відповідна довідка, яка додається до матеріалів перевірки звернення. У реєстраційно-контрольній картці фіксується, що про наслідки перевірки заявника повідомлено в ході особистої бесіди.

Таким чином, всупереч нормам чинного законодавства станом на 16.02.2015р. відповідачем не надавалась відповідь на звернення ОСОБА_1 від 11.12.2014р., які були отримані представником Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України -11.12.2014р., що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України у вигляді не надання ОСОБА_1 інформації та відповіді на його звернення від 11 грудня 2014 року у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України розглянути звернення ОСОБА_1 від 11 грудня 2014 року та надати йому обгрунтовану відповідь.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський