Справа № 813/7264/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року № 813/7264/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Фуртака А.В.,

представника позивача Голоюха С.В.,

представника відповідача Ворошилової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання дій протиправними, скасування податкової вимоги та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" звернулось до суду з позовом до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області з врахування уточненої позовної заяви просить суд:

- визнати дії Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області щодо визначення податкового боргу ТзОВ "Ріксос-Прикарпаття" та винесення податкової вимоги № 482-13 від 09.09.2014 року протиправними;

- скасувати податкову вимогу № 482-13 від 09.09.2014 року, винесену Дрогобицькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області;

- зобов'язати Дрогобицьку ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області провести коригування податкового боргу в інтегрованій картці ТзОВ "Ріксос-Прикарпаття".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем сформовано податкову вимогу про сплату податкового боргу, який виник після узгодження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, котрими визначено податкові зобов'язання по ПДВ та податку на прибуток. Однак, сума боргу, що зазначена у виставленій вимозі та сума боргу згідно податкових повідомлень-рішень, на підставі котрих виник борг, зокрема по платежу з ПДВ різниться на суму 150 236 грн. Голосить, що жодних податкових повідомлень-рішень, що є узгоджені та корті могли б бути включені до суми, що зазначена у податковій вимозі на момент її винесення немає. А відтак вважає, що податковий орган безпідставно включив у вимогу про сплату боргу суму 150 236 грн, чим збільшив податкове зобов'язання по даному податку. З наведених причин просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що законних підстав для його задоволення немає, зокрема зазначає, що суму боргу, зазначену в податковій вимозі, окрім сум, що визначені податковими повідомленнями-рішеннями, що узгоджені в судовому порядку постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2014 року, включено також суму податкового зобов'язання з ПДВ, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 29.07.2014 року, котре станом на момент формування податкової вимоги було узгодженим. А відтак вважає, що підстав для задоволення позовних вимог позивача не має.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є таким, що заявлено безпідставно, а відтак задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

За правилами п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Трускавці Львівської області Державної податкової служби з 12.11.2012 року по 21.12.2012 року проведено планову виїзну перевірку ТзОВ "ДЛРКК" "Ріксос-Прикарпаття" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.09.2012 року, про що 28.12.2012 року складено акт №44/22-00/34358195.

На підставі складеного за результатами перевірки акта, відповідачем 31.01.2013 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачеві грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 2 353 658 грн та податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачеві грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 3 345 633 грн. (основний платіж - 2 230 422 грн, штрафна (фінансова) санкція - 1 115 211 грн.)

Дані податкові повідомлення-рішення узгоджені постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2014 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ТзОВ "ДЛРКК" "Ріксос-Прикарпаття" у справі за позовом ТзОВ "ДЛРКК" "Ріксос-Прикарпаття" про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Трускавці Львівської області Державної податкової служби.

Також встановлено, що 09.09.2014 року Дрогобицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Львівській області сформовано вимогу №482-13 про сплату податкового боргу з ПДВ та податку на прибуток в розмірі 6475118,68 грн.

Згідно даної вимоги позивачу слід сплатити борг з:

- податку на прибуток 2 353 657, 38 грн;

- податку на додану вартість - 4 121 461,30 грн, в т.ч. основний платіж - 2 380 655, 40 грн, штрафні санкції -1 190 328 грн, пеня - 550 477, 90 грн.

Позивач твердить, що відповідач неправильно сформував вимогу про сплату боргу, зокрема неправильно визначив суму по ПДВ, що підлягає сплаті, оскільки згідно податкового повідомлення-рішення від 31.01.2013 року, яким визначено податкове зобов'язання по ПДВ та котре узгоджене в судовому порядку постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2014 року, основний платіж становить 2230422 грн, в той час як у вимозі основний платіж по ПДВ становить 2 380 655,40 грн, а відтак твердить про безпідставне включення до суми боргу зазначеної у вимозі суму у розмірі 150236 грн. Зазначає, що узгоджених податкових повідомлень-рішень, котрі б можна було включити до суми боргу зазначену в податковій вимозі не має, чим самим вводить суд в оману, зважаючи на наступне.

Суд з облікової картки позивача встановив, що до суми боргу згідно оскарженої податкової вимоги податковий борг у розмірі 6 475 118,68 грн складається з сум, що визначені та котрі узгоджені в судовому порядку постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2014 року згідно податкових повідомлень-рішень від 31.01.2013 року № за платежем податок на прибуток в сумі 2 353 658 грн та податкового повідомлення-рішення № за платежем податок на додану вартість в сумі 3 345 633 грн. (основний платіж - 2 230 422 грн, штрафна (фінансова) санкція - 1115211 грн) на загальну суму 5 699 291 грн.

Також до суми боргу зазначеного в податковій вимозі включено заборгованість з ПДВ у розмірі 230 987, 54 грн (недоїмка - 225 350, 40 грн, залишок несплаченої пені 5637,14 грн.), що виникла внаслідок внесення в КОР платника донарахованої суми згідно податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014 року, котрим позивачу визначено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 225 351 грн.

У зв'язку із закінченням встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання по ПДВ та податку на прибуток на суму податкового боргу податковим органом в автоматичному режимі була нарахована пеня відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України в розмірі - 550 477, 90 грн.

Про факт винесення податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014 року, котрим позивачу визначено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 225 351 грн та сума котрого включена до оскаржуваної вимоги свідчить звернення 08.08.2014 року позивача до Львівського окружного адміністративного суду з позовом Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування такого рішення.

Ухвалою суду від 11.08.2014 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014 року, - залишено без руху.

А відкрито провадження у справі про оскарження податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014 року, як це вбачається з ухвали про відкриття провадження у адміністративній справі 15.09.2014 року, в той час як оскаржувана вимога про сплату боргу сформовано відповідачем 09.09.2014 року.

А отже, оскільки відкриття провадження у справі тягне за собою матеріально-правовий наслідок, а саме той наслідок, що публічно-правовий спір набуває офіційного характеру, а зобов'язання, що грунтується на рішенні, яке оскаржується, вважається неузгодженим, проте в нашому випадку має місце протилежне, так як вимога відповідача про сплату податкового боргу сформована до відкриття провадження у справі про оскарження податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014 року, а саме вимога сформована 09.09.2014 року, а провадження у справі про оскарження такого рішення відкрито 15.09.2014 року, то суд за таких обставин вважає, що протиправності у діях відповідача по винесенню податкової вимоги № 482-13 від 09.09.2014 року немає, оскільки сума визначена податковим повідомлення-рішення № від 29.07.2014 року включена до вимоги цілком правомірно, адже на момент формування вимоги дане податкове повідомлення-рішення вважалось та було узгодженим, що дає суду правові підстави для відмови позивачу у задоволені позовних вимог, оскільки такі заявлені позивачем безпідставно.

Твердження позивача про те, що підставою для скасування вимоги також є те, що податкові повідомлення - рішення від 31.01.2013 року № та №, котрі були узгоджені постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2014 року, котра за наслідками касаційного оскарження 03.02.2015 року ВАСУ скасована, а справа направлена на новий розгляд, не заслуговують уваги суду, так як дані податкові повідомлення-рішення станом на 09.09.2014 року, тобто станом на момент формування вимоги були узгодженні в судовому порядку, а саме постановою Львівського апеляційного адміністративного суду, котра згідно правил визначених ст. 254 КАС України, набрала законної сили з моменту проголошення її 14.08.2014 року, що знову ж таки значиться, що суми згідно даних податкових повідомлень-рішень до оскарженої вимоги відповідачем були включенні правомірно.

Суд звертає увагу позивача, що у випадку скасування судом даних податкових повідомлень-рішень за наслідками нового розгляду справи в силу приписів норм п.п 60.1.4 ст. 60 ПК України, податкова вимога вважатиметься відкликана.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки під час судового розгляду відповідач повністю довів правомірність дій, що є предметом оскарження в даній справі, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову повністю.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, такі належить покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Городище, 8, ) до Державного бюджету України решта суми судового збору в розмірі 4384,80 грн (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.)

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 03.03.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.