Справа № 116/391/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ К/800/34235/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Гвардійської селищної ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013р. у справі № 116/391/13-а за позовом ОСОБА_4 до Гвардійської селищної ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Гвардійської селищної ради Сімферопольського району АР Крим про визнання незаконним та скасування рішення 18 сесії 6-го скликання від 17.08.2012 року, зобов'язання розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в частині відведення земельної ділянки для ведення садівництва та зобов'язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою в частині відведення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Сімферопольського районного суду АР Крим від 18.10.2011 року по справі № 2а-751/11 позовні вимоги були задоволені частково та зобов'язано Гвардійську селищну Ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим повторно розглянути заяву ОСОБА_4 вх. № М 236/02-28 від 01.09.2010 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в частині відводу земельної ділянки» за адресою: АДРЕСА_1. На підставі зазначеної постанови селищна рада розглянула його заяву та рішенням 18 сесії 6 скликання від 17.08.2012 року відмовила в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою в частині відведення земельної ділянки. Відмова була мотивована тим, що є рішення суду, яким ОСОБА_4 було зобов'язано звільнити спірну самовільно зайняту земельну ділянку. Вважає таку відмову такою що не відповідає нормам матеріального права, оскільки він як громадянин України, має статус «Дитини війни» та має право на отримання земельної ділянки.

Постановою Сімферопольського районного суду АР Крим від 06.02.2013р. відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013р. постанову Сімферопольського районного суду АР Крим від 06.02.2013р. скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішенням 18-ої сесії 6-го скликання Гвардійської селищної ради Сімферопольського району АР Крим від 17.08.2012 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою в частині відводу земельної ділянки». Зобов'язано Гвардійську селищну раду Сімферопольського району АР Крим розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у відповідності з законом. В решті позову відмовлено.

На постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013р. надійшла касаційна скарга Гвардійської селищної ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 18.10.2011р., яке набрало чинності, відповідача зобов'язано повторно розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,12га для ведення садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що 17.02.2009р. позивач звертався до відповідача із заявою про передачу земельної ділянки, якою він користується більш 25 років; на цій земельній ділянці побудовано одноповерхову будівлю, позивачем сплачується земельний податок.

На виконання зазначеного судового рішення, розглянуто повторно заяву позивача та оскаржуваним рішенням 18-ої сесії 6-го скликання Гвардійської селищної ради Сімферопольського району АР Крим від 17.08.2012р. відмовлено у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки для ведення садівництва в районі АДРЕСА_1 з підстав, що земельну ділянку площею 0,0024га зайнято позивачем самовільно та до наступного часу не звільнено у відповідності з судовим рішенням.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач і звернувся з даним позовом.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 118 цього Кодексу громадяни, зацікавлені у безоплатному отриманні у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідної державної адміністрації за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотання зазначаються цільове призначення та орієнтовні розміри земельної ділянки. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначене місцезнаходження земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл на розробку проекту приватизації земель, або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстави, яка не передбачена законом.

Також суд апеляційної інстанції вірно звернув увагу на те, що що позовні вимоги щодо спонукання відповідача прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою задоволенню не підлягають, оскільки це питання є виключною компетенцією Гвардійської селищної ради Сімферопольського району АР Крим, а також компетенцію суду відповідно до чинного законодавства лише дотримання органом місцевого самоврядування норм земельного законодавства, без визначення судом певного змісту висновку рішення сесії.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Гвардійської селищної ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим відхилити, а постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: