Справа № 266/3568/14-а
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3568/14-а
Провадженя № 2-а/266/507/14
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2014 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Сараєв І.А. при секретарі Нетреба О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України в особі Комісії зі спірних питань визнання статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене протоколом № 73 від 17.04.2014 року, яким визнано безпідставною видачу позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, з вилученням у нього посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування на підставі того, що позивач виконував роботи у зоні відчуження у 1988 році менше 30-ти календарних днів.
В обґрунтування позивач вказував, що рішення Комісії є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання службових обов`язків водія в складі військової частини № НОМЕР_1 у період з 01 січня 1988 року по 06 травня 1988 року, що підтверджується долученими до позовної заяви документами.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник Міністерства соціальної політики України в судове засідання не з`явився, хоча судом належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи. Письмових заперечень проти позову не надали.
У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
У зв`язку з цим, справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання службових обов`язків водія в складі військової частини № НОМЕР_1 у період з 01 січня 1988 року по 06 травня 1988 року підтверджується наступним:
- Військовим квитком серії НОМЕР_2 (арк. 13) де зазначено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання службових обов`язків водія в складі військової частини № НОМЕР_1 у період з 01 січня 1988 року по 06 травня 1988 року та отримав дозу опромінення 8 бер,
- посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС у 1988 році, № НОМЕР_4 , виданого 22 жовтня 1992 року Донецькою обласною адміністрацією третьої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,
- тимчасовою вкладкою до посвідчення № НОМЕР_4 , виданою 23 червня 1999 року Донецькою обласною адміністрацією
- посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС у 1988 році, № НОМЕР_5 , виданого 11 грудня 2009 року Донецькою обласною адміністрацією третьої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
- Довідкою військового комісару Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату №59 від 12.02.2013р., де зазначено, що позивач з 01 січня 1988 року по 06 травня 1988 року знаходився на спеціальних зборах на ЧАЕС,
Згідно витягу з протоколу Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, яке було оформлено протоколом № 73 від 17.04.2014 року, було визнано безпідставною видачу позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, з вилученням у нього посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування на підставі того, що позивач виконував роботи у зоні відчуження у 1988 році менше 30-ти календарних днів.
Ксерокопію витягу з протоколу від 17.04.2014 року №73 позивач отримав 23.06.2014 р.
Не погоджуючись із рішенням Комісії, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на наступне.
При видачі позивачу посвідчення вперше у 1992 році, так і при його перереєстрації у 1999 році та при видачі нового посвідчення у 2009 році жодних зауважень до документів позивача не було. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (з наступними змінами та доповненнями).
Згідно з частиною першою статті 10 вказаного Закону Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. * Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають(перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань. Примітка до статті 10 із змінами,
внесеними згідно із Законом N 230/96-ВР від 06.06.96 / Стаття 10 в редакції Закону N 2532-12 від 01.07.92, із змінами, внесеними згідно із Законом N 230/96-ВР від 06.06.96 .
Частиною першою статті 15 цього Закону передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
На момент отримання позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 серії №091055, виданого 22 жовтня 1992 року діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 18 червня 1991 р. N 44.
Відповідно до пункту 10 зазначеного Порядку видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС провадиться на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) воєнний білет з відміткою про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження; в) трудова книжка з записом, що засвідчує роботу в зоні відчуження; г) табель обліку робочого часу в зоні відчуження; д) довідка про право на підвищену оплату праці за роботу в населених пунктах, розташованих в зоні відчуження; є) довідка, що дає право на пільгову пенсію за роботу у відповідних зонах небезпеки у 1986 - 1988 роках; ж) посвідчення, видане згідно з постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 2 липня 1990 р. N 148.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 затверджений новий (діючий) Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з пунктом 10 нового Порядку Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Згідно із пунктом 5 Положення рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно. При цьому підпунктом 1.2 пункту 1 Положення визначено основні принципи діяльності Комісії: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, тягар доказування правомірності рішення, що є предметом судового дослідження, лежить на відповідачу, який є суб`єктом владних повноважень.
Суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не виконав покладеного на нього завдання щодо перевірки правильності видачі посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачу, а також не дотримався принципів законності, обґрунтованості, повноти розгляду наданих документів та інших підтверджуючих матеріалів.
Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів того, що позивачем 1992,1999, 2000 роках безпідставно та необґрунтовано отримано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.
Суд погоджується з тим, що ненадання з будь-яких причин, незалежних від волевиявлення позивача, інших документів, які можуть підтверджувати факт виконання ним робіт у зоні відчуження, не може розглядатись як непідтвердження цього факту та безпідставність видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та слугувати підставою для позбавлення особи такого статусу, який йому був наданий в 1992 році відповідно до рішення компетентного органу в порядку, що був визначений чинним на той час законодавством.
Суд приймає до уваги те, що спірне рішення приймалось без участі позивача, без врахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані дії відповідача.
Згідно з п.5.3. Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17.05.2006 року № 187, рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії. В матеріалах справи міститься копія витягу з протоколу від 17.04.2014 року засідання комісії №73, яке підписано лише секретарем комісії, а підпису голови комісії відсутній.
Згідно із постанови Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.03.2013р., залишеної без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013р. по справі № 266/879/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя було визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Маріуполя від 08.02.2013 року № 416 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Маріуполя призначити та виплатити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 31.01.2013 року з моменту зверненням за призначенням пенсії.
Отже, статус позивача, надавав йому право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.
Судовим розглядом встановлено порушення зазначених критеріїв Комісією під час прийняття оскаржуваного рішення від 17.04.2014 року, оформленого протоколом №73 щодо безпідставності видачі позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, а тому оскаржуване рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 94, 99, 104-106, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України в особі Комісії зі спірних питань визнання статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 17.04.2014 року оформлене протоколом №73 в частині визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 ОСОБА_1 .
На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський райсуд
Суддя: Сараєв І. А.