Справа № 826/20431/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 березня 2015 року № 826/20431/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Старокиївський банк" Пантіна Л.О.
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О., з урахуванням заяви про зміну позовних вимог та просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо визнання нікчемними договору банківського рахунку від 20 травня 2014 року №05/1069-2014 та договору банківського рахунку від 20 травня 2014 року № 49070; визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо невключення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. включити позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надання відповідної інформації Фонду; зобов'язати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду вжити заходи та здійснити дії щодо відшкодування позивачу коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між нею та ПАТ «Старокиївський банк» укладено договори банківського рахунку № 49070 та банківського вкладу від 20 травня 2014 року № 05/1069-2014. У зв'язку із віднесенням ПАТ "Старокиївській банк" до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликання банківської ліцензії, позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою про включення її до реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Однак Уповноваженою особою Фонду безпідтавно відмовлено позивачу, обґрунтовуючи вказану відмову визнанням укладених договорів нікчемними та у зв'язку з цим відсутністю підстав для внесення позивача до Повного Переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладів і як наслідок невключення Фондом позивача до Загального Реєстру вкладників.

Відповідач 1 - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївській банк" Пантіна Л.О. - заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що позивача не включено до переліку вкладників та загального реєстру вкладників, оскільки договір про відкриття банківського вкладу визнано нікчемним.

Відповідач 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - також заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що позивача не було включено до переліку вкладників, отже відповідач не має правових підстав для включення останнього до Загального реєстру вкладників, якій формується виключно на підставі переліку вкладників.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2014 між позивачем та ПАТ "Старокиївський банк" укладено договір банківського рахунку № 49070 за умовами якого Банк відкрив рахунок клієнта № НОМЕР_1 у гривні.

20 травня 2014 року між позивачем та ПАТ "Старокиївський банк" укладено договір банківського вкладу № 05/1069-2014.

Відповідно до умов договору Банк зобов'язаний відкрити позивачу вкладний (строковий) рахунок № НОМЕР_1 «надійний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у розмірі 190 000,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2014 року № 365 ПАТ "Старокиївський Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Надалі виконавчою дирекцією Фонду 17 червня 2014 року прийнято рішення № 50 про запровадження з 18 червня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Банку.

За наслідками діяльності тимчасової адміністрації Банку, відповідно до постанови Правління НБУ від 11 вересня 2014 року № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17 вересня 2014 року № 92 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення Пантіної Л.О. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію вказаного Банку.

15 вересня 2014 року позивач звернулася із заявою до уповноваженої особи Фонду, в якій просила повернути їй власні кошти готівкою у розмірі 192 342,00 грн.

Листом від 17.09.2014 № 2402/09-02 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про визнання нікчемними договори банківського вкладу від 20.05.2014 № 05/1069-2014 та банківського рахунку від 20.05.2014 № 49070, у зв'язку з чим посилалася на прийняття рішення про зупинення відповідних виплат та перерахувань.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2014 року позивач звернувся до Фонду із заявою, в якій просила: включити її до реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та провести відшкодування вкладу, загальний розмір якого становить 192 342,00 грн.

Листом від 02 грудня 2014 року Фонд відмовив позивачу, мотивуючи тим, що оскільки в переліку вкладників, що переданий до Фонду уповноваженою особою на ліквідацію згаданого банку, інформація про вклади ОСОБА_1 відсутня, тому Фонд не має підстав для включення позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України №4452 відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульований статтею 27 Закону №4452-VI.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом № 30-А від 14.07.2014 встановлено, що нікчемні договори були вчинені у зв'язку з тим, що сумам грошових коштів на рахунках клієнтів ПАТ «Старокиївський банк» перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування, а тому фізичними особами було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування у сумі 200 000 грн.

Проте, відповідачами не надано суду жодного доказу, що внаслідок укладання договору банківського вкладу та рахунку з позивачем ПАТ "Старокиївський банк" став неплатоспроможним та виконання його зобов'язань перед іншими кредиторами стало неможливим та/або даними договорами передбачено передачу майна (коштів) з метою надання окремим категоріям пільг прямо не встановлених законодавством, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою Фонду безпідставно визнано договори банківського вкладу № 05/1069-2014 та банківського рахунку № 49070 від 20.05.2014 нікчемними правочинами.

А тому, суд вважає необґрунтованим невключення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О. ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом та як наслідок невключення Фондом гарантування вкладів фізичних ОСОБА_1 до Загального Реєстру вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Стосовно наявності грошових коштів на рахунку позивача суд вказує про наступне.

Судом враховано, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування грошових коштів з рахунків позивача, а тому суд приходить до висновку, що час вирішення справи на рахунку позивача наявні грошові кошти у розмірі 192 186,3 грн. згідно заяви Уповноваженої особи Фонду від 01.09.2014 № 2133/08-02.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідачів на факт відкриття кримінального провадження як на безумовну підставу для невиконання передбаченого Законом обов'язку щодо відшкодування належних вкладнику коштів в силу дії конституційного принципу презумпції невинуватості.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо невключення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд вважає за необхідне вказати про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд зазначає, що позивача не включено до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду внаслідок вчинених дій, а саме відмови відповідача 1 у включені позивача до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, яка оформлена листом від 17.09.2014, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною саме відмови відповідача 1 щодо включення ОСОБА_1 до Повного Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо визнання нікчемними договору банківського вкладу від 20 травня 2014 року № 05/1069-2014 та договору банківського рахунку від 20 травня 2014 року № 49070 задоволенню не підлягає, оскільки взаємовиключається з вимогами про зобов'язання відповідачів вчинити дії в частині включення ОСОБА_1 до Повного Переліку вкладників та відповідно загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за відповідними вкладами.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши матеріали справи та виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо включення ОСОБА_1 . до Повного Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами; зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Л. О. включити ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального Реєстру вкладників на підставі Повного Переліку вкладників наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантійною Л. О. із здійсненням відповідного відшкодування коштів в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 122, 158-163, 172, 177, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити адміністративний позов частково.

2. Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо включення ОСОБА_1 . до Повного Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Л. О. включити ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

4. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального Реєстру вкладників на підставі Повного Переліку вкладників наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіною Л. О. із здійсненням відповідного відшкодування коштів в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1

5. В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда