Справа № 815/7198/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7198/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 14.11.1997року).

Від відповідача: представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області до суду не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Від відповідача: представник Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області до суду не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання незаконним та скасування Наказу №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, поновлення на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати незаконним та скасувати Наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області Катеринчука Івана Петровича від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, поновити ОСОБА_1 на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.12.2014р. по день поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014р. по справі №495/8159/14-п, закрито провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 06.02.2015р. вхід.№2892/15), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного Наказу №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, оскільки ОСОБА_1 18.10.2014р. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідач - Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 16.02.2015р. вхід.№ЕП/265/15, від 20.02.2015р. вхід.№4260/15), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного Наказу №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, оскільки 18.10.2014р. о 17:30год. в м.Білгород-Дністровський на перехресті вулиць Шкільна та Ізмаїльська працівниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області був зупинений автомобіль «Опель Омега», під керуванням міліціонер-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ (з обслуговування м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району) ГУМВС прапорщика міліції ОСОБА_1, який керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11.11.2014р. ГУМВС України в Одеській області винесено Наказ №3680 «Про покарання співробітників Білгород-Дністровського МВ ГУМВС», за підписом начальника, генерал-майора міліції Катеринчука І.П., яким за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV, п.2.9 «а» Правил порожнього руху, розділу II п.2.2. та розділу IV п.І.І Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. №155, що виразилось у керуванні 18.10.2014р. автомобілем «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, проявленої нещирості під час проведення службового розслідування, наказано звільнити з органів внутрішніх справ міліціонер-водія обслуговуючого персоналу і охорони Б.-Дністровського МВ (з обслуговування м.Б.-Дністровський та Б.-Дністровського району) ГУМВС прапорщика міліції ОСОБА_1 за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Зокрема, в означеному Наказі ГУМВС України в Одеській області від 11.11.2014р. №3680 «Про покарання співробітників Білгород-Дністровського МВ ГУМВС» зазначено, що 18.10.2014р. о 17:30год. в м.Б.-Дністровський на перехресті вулиць Шкільна та Ізмаїльська працівниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області був зупинений автомобіль «Опель Омега», під керуванням міліціонер-водія обслуговуючого персоналу і охорони Б.-Дністровського МВ (з обслуговування м.Б.-Дністровський та Б.-Дністровського району) ГУМВС прапорщика міліції ОСОБА_1, який керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим був доставлений до Б.-Дністровської міської багатопрофільної лікарні, де лікарем вищевказаної лікарні на підставі проведених тестів та результатів алкотесту «Драгер» складено висновок щодо результатів медичного огляду, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. За порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР працівниками ДАІ відносно прапорщика міліції ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв»язку з чим, 28.11.2014р., на підставі наказу ГУМВС України в Одеській області від 11.11.2014р. №3680 та атестаційного листа від 24.11.2014р., Начальником ГУМВС України в Одеській області Катеринчук І.П., винесено Наказ №842 о/с, яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, старшого прапорщика міліції ОСОБА_1, міліціонер-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ (з обслуговування м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району) ГУМВС України в області, звільнено з органів внутрішніх справ з 05 грудня 2014р. у запас Збройних Сил, за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Не погоджуючись із Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, оскаржуваний позивачем Наказ №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, винесено Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області неправомірно, безпідставно та у порушення положень чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, судом встановлено, що фактичною підставою для звільнення позивача - ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, на підставі спірного Наказу №842 о/с від 28.11.2014р., щодо власне правомірності якого виник спір, слугували висновки ГУМВС України в Одеській області, а саме те, що 18.10.2014р. о 17:30год. в м.Білгород-Дністровський на перехресті вулиць Шкільна та Ізмаїльська працівниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області був зупинений автомобіль «Опель Омега», під керуванням міліціонер-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ (з обслуговування м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району) ГУМВС прапорщика міліції ОСОБА_1, який керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Згідно з ч.2 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правовідносини, пов'язані з прийняттям, проходженням та звільненням з публічної служби в органах внутрішніх справ регламентовано Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990року №565-XII (зі змінами та доповненнями), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114 (зі змінами та доповненнями), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990року №565-XII (зі змінами та доповненнями) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України "Про міліцію" основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків. Діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Статтею 7 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури міністерства внутрішніх страв, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Права і обов'язки, організація роботи та структура підрозділів визначаються положеннями, які затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до Закону. У своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 1 статті 18 означеного Закону передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентовано Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України.

На реалізацію вищезазначених норм Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р. №114, затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджений Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV та визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до п.п.2,10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, норми якого поширюються і на працівників міліції, передбачено, що особи які перебувають на службі в органах внутрішніх справ і мають спеціальне звання старшого прапорщика, відносяться до молодшого начальницького складу. Особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно з п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України 22 лютого 2006року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Присяга працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991року №382, зобов'язує суворо дотримуватися Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ.

Пунктом 3.7 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 березня 2010року №90 зобов'язано керівників органів і підрозділів внутрішніх справ вживати суворі заходи дисциплінарного впливу до працівників, які порушують Правила дорожнього руху, а стосовно працівників, які у встановленому законом порядку притягнуті до відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, - за результатами службових розслідувань вирішувати питання про їх звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту одним із видів дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, є звільнення з органів внутрішніх справ.

Так, згідно з пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Так, як встановлено судом та зазначено у Висновку службового розслідування, проведеного за фактом порушення транспортної дисципліни співробітником Б.-Дністровського МВ ГУМВС прапорщиком міліції ОСОБА_1 від 07.11.2014р., 18.10.2014р. о 17:30год. в м.Білгород-Дністровський на перехресті вулиць Шкільна та Ізмаїльська працівниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області був зупинений автомобіль «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням прапорщика міліції ОСОБА_1, який керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Судом з'ясовано, що з метою встановлення перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння Білгород-Дністровською міськрайонною багатопрофільною лікарнею проведено медичний огляд ОСОБА_1, за результатами якого складено Висновок від 18.10.2014р. №85 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

У зв'язку з чим, співробітниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області відносно ОСОБА_1 був складений протокол від 18.10.2014р. про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Водночас, судом з'ясовано, що за результатами розгляду питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 06.11.2014р. по справі №495/8159/14-п винесено Постанову, якою закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказана Постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014р. набрала законної сили 18.11.2014р., про що свідчить відповідний запис канцелярії суду на даному судовому рішенні.

Зокрема, в межах розгляду матеріалів УДАІ ГУМВС України в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, встановлено, що згідно Висновку №85, виданого Білгород-Дністровською міськрайонною лікарнею, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, про що у висновку наявна відмітка, а саме Драгер АRАК 0912 - 1.05%. Однак, у матеріалах справи відсутній офіційний висновок приладу Драгер АRАК 0912, що підтверджує винність даної особи. Також, відповідно до Висновку Одеського обласного наркологічного диспансеру №4429 від 18.10.2014року, у ОСОБА_1 вмісту алкоголю не виявлено, у зв'язку з чим докази, які підтверджують винність ОСОБА_1, а саме те, що він під час керування автомобілем перебував у стані алкогольного сп'яніння - відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Згідно з приписами ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо неправомірності та безпідставності винесення відповідачем - ГУ МВС України в Одеській області спірного Наказу №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, з вищенаведених підстав.

Судом з'ясовано, що посада міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, на якій перебував ОСОБА_1 на теперішній час є вакантною, про що свідчить наявна у матеріалах справи Довідка Білгород-Дністровського МВ (з обслуговування м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району) ГУМВС України в Одеській області від 20.02.2015р. №51/4166.

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно зі ст.236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29 липня 1991р. №114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до п.п.1.5, 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007р. №499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008р. за №205/14896 (зі змінами та доповненнями) підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо. Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно з п.п.3.4.3 - 3.4.5 означеної Інструкції виплата грошового забезпечення вказаним особам проводиться з розрахунку посадового окладу за останньою основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру, крім премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, протягом строку, установленого Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки Білгород-Дністровського МВ (з обслуговування м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району) ГУМВС України в Одеській області від 20.02.2015р. №51/4160, грошове утримання старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області за останні два місяці до звільнення складало: у жовтні 2014р. - у сумі 2183,19грн., у листопаді 2014р. - у сумі 2187,37грн.

Таким чином, беручи до уваги наведене, а також те, що позовні вимоги позивача - ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області та поновлення на посаді, задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.12.2014р. по день поновлення на посаді.

Вищевикладене спростовує твердження відповідачів, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов та викладені усно повноважними представниками в ході судового розгляду справи по суті.

До того ж, на виконання приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області не надано суду жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування та підтвердження винесення спірного Наказу №842 о/с від 28.11.2014р. щодо звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що належним способом захисту прав позивача, котрий необхідно застосувати у даному випадку, є визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, оскільки такий спосіб захисту, на думку суду, повністю відповідає способу, наведеному позивачем у своїх позовних вимогах.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що для повного захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача - ОСОБА_1, в межах данного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Згідно з п.п.2,3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ст.ст.158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання незаконним та скасування Наказу від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, поновлення на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №842 о/с від 28.11.2014р. про звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області.

4. Стягнути з Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.12.2014р. по день поновлення на посаді.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, та стягнення з Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню, відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано судом 03 березня 2015 року.

Суддя Харченко Ю.В.