Справа № К/9991/83010/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року м. Київ К/9991/83010/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року позивач звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом в якому зазначала, що відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Проте відповідач з 01 грудня 2007 року по 31 грудня 2008 року сплатив зазначену допомогу в іншому розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість, яку просила стягнути.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2009 року, залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року, позов задоволено частково: зобов'язано нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що обчислений з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 грудня по 31 грудня 2007 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 й з грудня 2007 року перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» призначено щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що з 01 грудня по 31 грудня 2007 року позивач має право на отримання допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». З 01 січня 2008 року спірна допомога виплачувалась у розмірі, встановленому статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а тому не підлягала перерахунку.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними з дня ухвалення цього рішення.

Таким чином з 09 липня 2007 року вихідним критерієм обрахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виступав прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років.

Підпунктами 7, 8 пункту 23 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а саме: частину першу статті 15 викладено в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Зазначені норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Рішенням Конституційного Суду України такими, що суперечать Конституції України (є неконституційними) не визнавались.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було встановлено, що розділ ІІ цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

Враховуючи те, що відповідач в 2008 році виплачував допомогу у розмірах, встановлених у статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та постанові Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», суди попередніх інстанцій прийшли до вірного висновку щодо правомірності дій відповідача у зазначеному році.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 19 листопада 2013 року у справі № 21-382а13.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/ І.Я. Олендер /підпис/