Справа № 822/235/15
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/235/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПетричковича А.І.
при секретаріЯворській І.Ю.
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача Шевчука В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР-Волнат" , Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроміст-Ексім", про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.01.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом від 21.01.2015 року в якому з урахуванням заяви від 10.02.2015 року про зміну позовних вимог, посилаючись на порушення відповідачем вимог ПК України і його прав, просить: 1) Визнати протиправними дії Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області щодо призначення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 згідно наказу №30 від 14.01.2015 року; 2) Скасувати наказ Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції №30 від 14.01.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ( стор. 4 - 5, 37 справи).

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, покликаючись на ті ж докази, що у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав і подав суду письмове заперечення від 10.02.2015 року, яке підтвердив у суді.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог у судовому засіданні 10.02.2015 року просили позов задовольнити і пояснили, що правочини з позивачем були реальними, що підтверджено доказами наданими суду.

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Згідно витягу з Реєстру платників єдиного податку №090 від 10.09.2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_5 перебуває на обліку з 01.10.2014 року, як такий, що обрав спрощену систему оподаткування: 2-а група ( стор. 9 справи).

Листом позивача від 19.02.2015 року стверджено, що ФОП ОСОБА_5 в 2014 році отримав загальний дохід в розмірі 776517 гривень ( стор. 105 справи), що не оспорює відповідач і це підтверджено доказами перевіреними судом, тому це відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України не потребує доказування.

Відповідач направляв ФОП ОСОБА_5 запити: №6492/22-18-17-20 від 14.11.2014 року (далі - Запит від 14.11.2014 року), керуючись п.п.20.1.2, п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 та п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, на який отримав від позивача відповідь №01 від 17.11.2014 року та запит №7092/9/22-18-17-20 від 16.12.2014 року (далі - Запит від 16.12.2014 року), керуючись п.п.20.1.2, п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 та п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, на який отримав від позивача відповідь №03 від 24.12.2014 року ( стор. 51-52, 57-58 справи).

Підпунктом 20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право, для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Згідно п.73.3 ст.73 ПК України в редакції на час спірних правовідносин, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, відповідач направив 2-ва запити позивачу практично однакового змісту, якими вимагав у Запиті від 14.11.2014 року надати відповідь на 13-ть питань, а у Запиті від 16.12.2014 року на 12-ть питань і повідомляв, що: "В разі не надання пояснень та їх документального підтвердження, у відповідності до вимог п.п. 78.1.1 п.78.1 02.12.2010 р. №2755-УІ, із змінами та доповненнями будемо змушені провести виїзну позапланову перевірку". Із змісту запитів і питань сформульованих в них видно, що запитувана інформація стосується всієї діяльності позивача ( розміщення об"єктів оподаткування де проводиться діяльність; ціни придбання та реалізації товару з назвою продукції і т. інше). Також, у цих запитах вказано крім посилань на ст.ст. 20, 73, 78 ПК України таку підставу: "... для дотримання вимог податкового та іншого законодавства при виплаті заробітної плати і інших доходів громадянам, повноти декларування отриманих доходів і сплати податкових зобов"язань ...", тобто, на думку суду всієї діяльності ФОП, що порушує вимоги п.73.3 ст.73 ПК України, так як не має жодної з 6-ти підстав направлення цих запитів, які визначені цією статтею. При цьому, платник податків надавав відповіді на ці запити і документи, які вимагав відповідач, однак відповідач видав наказ №30 від 14.01.2014 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_5 (реєстраційний номер НОМЕР_1)" ( далі - Спірний наказ).

Відповідями за №01 від 17.11.2014 року ( стор. 52 справи) і №03 від 24.12.2014 року ( стор. 58 справи) на запити податкового органу позивач надав відповідачу копії документів (правочини, накладні, банківські виписки, копія книги обліку) і повідомив, що в 2011 - 2012 роках не проводив підприємницької діяльності, а в 2013 році продавав горіх волоський ТОВ "Євроміст - Ексім" та ТОВ "Укр - Волнат" за що отримав кошти по перерахунку про що зроблені записи в Книзі обліку доходів і витрат. Також, повідомив про перебування на спрощеній системі оподаткуваня, відсутності найманих працівників та не ведення складського обліку, який для нього не обов"язковий.

Листом від 19.02.2015 року відповідач повідомив суд, що продану продукцію ТОВ "Євроміст - Ексім" та ТОВ "Укр - Волнат" він придбав у фізичних осіб-підприємців. Будь-яких взаємовідносин з фізичними особами при здійсненні підприємницькою у нього не було, тому і не подавав звіт форми "1 ДФ", так і форми "3 ДФ" ( стор.104 справи).

Згідно з п.п. 14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений р. IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та р. IV цього Кодексу.

Отже, підставою для включення суми, яка виплачується фізичній особі, є віднесення такої виплати до складу оподатковуваного доходу, визначеного ПК України. Значить, будь-яка виплата з перелічених у ст. 165 ПК України не повинна відображатися в декларації з ПДФО, відповідно, в разі наявності у приватного підприємця виключно виплат, передбачених п.п. 165.1.36 ПК України, а саме виплат підприємцям на спрощеній системі оподаткування, подавати декларацію з ПДФО не потрібно.

Щодо ФОП на загальній системі, порядок оподаткування яких при виплаті доходу визначено п. 177.8 ПК України. Під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від операцій, здійснюваних в межах обраних ним видів діяльності, суб'єкт господарювання, який нараховує (виплачує) такий дохід, не утримує податок на доходи у джерела виплати (а отже і не нараховує), якщо фізичною особою - підприємцем, який отримує такий дохід, надано копію свідоцтва про державну реєстрацію його як суб'єкта підприємницької діяльності.

Тобто, не відбувається передбачених п.п. 14.1.180 ПК України обов'язкового, одночасного з виплатою, нарахування, утримання та сплати за рахунок виплати податку на доходи фізичних осіб. Тому відносно таких виплат податковий агент відсутній взагалі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що будь-який суб'єкт господарювання, який здійснює виплати підприємцю на спрощеній системі оподаткування або підприємцю на загальній системі оподаткування, не повинен відображати такі виплачені суми в декларації з ПДФО.

З урахуванням пояснень у суді представника відповідача і письмового доказу - пояснення голови комісії з реорганізації Хмельницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Хмельницькій області заступника начальника Коновальчук В.М. за №1002/7/22-18-17-20 від 18.02.2015 року ( стор. 102 - 103 справи), судом встановлено , що у Спірному наказі допущено помилку щодо року, який повинен бути - 2015 рік. При цьому ця помилка не виправлена відповідачем на день розгляду справи, що є протиправно, але не є визначальним при прийнятті рішення судом в цій справі.

Спірний наказ, виданий відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, згідно п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України і ним наказано: "1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_5 (реєстраційний номер НОМЕР_1)" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахувань, утримання та сплата податку на доходи фізичних осіб та надання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) за період з 01.01.2013 по 31.12.2014." ( стор. 6 справи).

Згідно п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, також за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, реалізація права податкового органу на видання наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в порядку п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України повинна бути підтверджена однією з 2-х обставин: 1) за наслідками перевірок інших платників податків; 2) отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, чого не було у цьому випадку. Адже, відповідач не надав суду доказів перевірки інших платників податків, яким також є ТзОВ "УКР-Волнат" та ТзОВ "Євроміст-Ексім", яких стосувалася запитувана інформація і не було податкової інформації, яка свідчила б про порушення ФОП ОСОБА_5 податкового чи іншого законодавства, що видно із листів Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області №14921/7/22-01-17-03-10 від 12.11.2014 року ( стор. 106 справи) і №16332/7/22-01-17-03-10 від 15.12.2014 року ( стор. 100 справи), які податковий орган вважає інформацією, яка стала підставою для прийняття Спірного наказу. Крім цього, відповідач ще у 2014 році мав 2-ві відповіді позивача на запити направлені податковим органом в порядку ст.73.3 ст.73 ПК України, що встановлено судом і описано вище, але з не зрозумілих причин не виконав вимоги п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, про обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства на що позивач повинен був би дати відповідь протягом 10-ти робочих днів з дня отримання запиту. Тобто, за відсутності податкової інформації про порушення, не направлення обов"язкового запиту з вказанням порушень позивача і відповідно без факту відмови дати відповідь на цей запит, відповідач у порушення п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України прийняв Спірний наказ. Цей висновок суду не спростовує посилання у Спірному наказі на п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, адже ніхто не може ставити під сумнів і не ставить, право проведення перевірки податковим органом, але це право повинно реалізовуватись тільки у порядку визначеному Законом, чого на думку суду не має у цьому випадку.

Щодо перевірки відповідачем своєчасності, достовірності, повноти нарахувань, утримання та сплата податку на доходи фізичних осіб та надання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ), суд встановив і описав вище безпідставність цього, так як підприємець у якого відсутні наймані особи та/або відсутні виплати фізичним особам - не підприємцям, здійснює виплату іншому підприємцю, то такий перший підприємець не повинен подавати декларацію з ПДФО. Також, суд приходить до висновку, що в разі, якщо при виплаті доходу підприємцю - фізичній особі податок з такої виплати (і за її рахунок) нараховувати, утримувати та сплачувати згідно з ПК України не потрібно, то й декларацію щодо таких доходів подавати теж не потрібно, оскільки, знову ж таки, підприємець (самозайнята особа), що виплачує доходи, не є податковим агентом.

Відповідно до Порядку видачі довідки про наявність у фізичної особи земельних ділянок та її форми, затвердженого наказом Міністерство доходів і зборів України №32 від 17.01.2014 року, цей Порядок визначає механізм видачі довідки про наявність у фізичної особи земельних ділянок, наданих їй у розмірах, встановлених Земельним кодексом України, що відповідно до Податкового кодексу України є підставою для невключення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходів, отриманих від продажу власної сільськогосподарської продукції, що вирощена, відгодована, виловлена, зібрана, виготовлена, вироблена, оброблена та/або перероблена безпосередньо фізичною особою на цих земельних ділянках. Форма № 3 ДФ затверджена цим Порядком.

Згідно п.п. 165.1.24 п.165.1 ст.165 ПК України, доходи, отримані від продажу власної сільськогосподарської продукції, що вирощена, відгодована, виловлена, зібрана, виготовлена, вироблена, оброблена та/або перероблена безпосередньо фізичною особою на земельних ділянках, наданих їй у розмірах, встановлених Земельним кодексом України для ведення: садівництва та/або для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та/або для індивідуального дачного будівництва. При цьому якщо власник сільськогосподарської продукції має ще земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), але не використовує їх (здає в оренду або обслуговує), отримані ним доходи від продажу сільськогосподарської продукції не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; особистого селянського господарства та/або земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), сукупний розмір яких не перевищує 2 гектари. При цьому розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці другому цього підпункту, а також розмір виділених в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), які не використовуються (здаються в оренду, обслуговуються), не враховуються. Якщо розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці третьому цього підпункту, перевищує 2 гектари, дохід від продажу сільськогосподарської продукції підлягає оподаткуванню на загальних підставах. При продажу сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) її власник має подати податковому агенту копію довідки про наявність у нього земельних ділянок, зазначених в абзацах другому та третьому цього підпункту. Оригінал довідки зберігається у власника сільськогосподарської продукції протягом строку позовної давності з дати закінчення дії такої довідки. Довідка видається сільською, селищною або міською радою за місцем податкової адреси (місцем проживання) платника податку протягом п'яти робочих днів з дня отримання відповідною радою письмової заяви про видачу такої довідки.

Пунктом 176.2 ст.176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 296.1.1 п.296.1 ст.296 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Згідно частин 1 - 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, позивач перебуваючи на спрощеній системі оподаткування - 2-га група не був податковим агентом, не мав найманих працівників і не був власником сільгосппродукції, про що ще у 2014 році проінформував відповідача і надав докази цього, тому він не повинен був складати довідки форми №1 - ДФ та №3 - ДФ, а отже відповідно не міг надати ці довідки податковому органу у якого не було підстав у цьому випадку призначати перевірку Спірним наказом. Тобто, з урахуванням цього і вище описаних протиправних дій відповідача щодо направлення 2-х запитів у 2014 році, помилки у Спірному наказі щодо року, яка не виправлена до цього часу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Цей висновок суду підтверджує і Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", "ІІ. Прикінцеві положення", який діє з 01.01.2015 року, яким встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Цим Законом, внесені зміни в тому числі до п.73.3 ст.73 ПК України і п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України у якому, зокрема виключено слово "можливі" порушення платником податків. Тобто, повинні бути факти, що свідчать про порушення платником податків, з наведенням конкретних норм податкового чи іншого законодавства, яке порушено і відомості, які є джерелом інформації щодо конкретних фактів порушень, чого не має у цьому випадку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень не довів, що діяв у межах Закону і протиправно прийняв наказ №30 від 14.01.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_5 реєстраційний номер НОМЕР_1", що підтверджено доказами перевіреними судом, тому позов задовольняється.

На підставі викладеного, керуючись ПК України і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 99, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області щодо призначення наказом №30 від 14.01.2014 року документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 протиправними і скасувати цей наказ.

Стягнути з Державного бюджету на користь ФОП ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 73,08 гривень.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлено 23.02.2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя А.І. Петричкович