Справа № 818/56/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 р. Справа № 818/56/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Оскорбіна А.Г.,

представника відповідача - Шаповал Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універбур"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання відмови протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Універбур» (далі по тексту - позивач) звернулося до суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.61), просить визнати протиправною відмову відповідача у прийнятті уточнюючої декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2014 року, поданої 11.12.2014 року, та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №/66869 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 214513грн.50коп., з яких: 143009грн. - сума основного платежу та 71504грн.50коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.11.2014 року товариством була подана декларація з податку на прибуток за 3 квартали 2014 року, що підтверджується квитанцією №2. В подальшому, позивачем була встановлена помилка, допущена під час заповнення поданої ним декларації від 04.11.2014 року №, внаслідок якої платником занижено суму податку на прибуток, нараховану за результатами 3 кварталу 2014 року, на 143009грн. Тому 11.12.2014 року ТОВ «Універбур» самостійно подало уточнюючу декларацію з податку на прибуток за 3 квартали 2014 року № з виправленими показниками, яка була прийнята ДПІ у м. Сумах, про що свідчить квитанція №2. Крім того, підприємством відповідно до вимог п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України самостійно нарахований штраф в сумі 4290грн., а також згідно зі ст.129 ПК України пеня в сумі 1207грн. Проте, 22.12.2014 року позивач отримав листа №65854/10/10-19/18-05-29 від 16.12.2014 року, яким у прийнятті уточнюючої декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року № від 11.12.2014 року відмовлено внаслідок невідповідності її п.48.3 ст.48 ПК України (відсутній звітній (податковий) період, що уточнюється), а також податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №/66869 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 214513грн.50коп. Позивач вважає вказану відмову і податкове повідомлення-рішення протиправними, оскільки ним самостійно шляхом подання уточнюючої декларації виправлено методологічну помилку у податковій звітності з нарахуванням відповідного штрафу та пені та після надіслання до відповідача уточнюючої декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року № від 11.12.2014 року від контролюючого органу отримано квитанцію №2 про її прийняття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі із зазначених вище підстав.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні. Свою позицію під час надання пояснень та у письмових запереченнях на позов (а.с.24-27) він обґрунтував тим, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №/66869 прийняте відповідачем цілком правомірно, у порядок та спосіб, визначені чинним законодавством. Зокрема, під час проведення камеральної перевірки ДПІ у м. Сумах встановлено порушення ТОВ «Універбур» порядку обчислення податку на прибуток внаслідок допущення методологічної помилки в декларації від 04.11.2014 року №, про що вказано в акті від 09.12.2014 року №4936/18-19-15-01-28/34328050/398. Після вручення акту перевірки позивачу останній листом від 11.12.2014 року повідомив контролюючий орган про подання уточнюючої декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року №. Тобто виявлення та виправлення платником податків помилки, що містилася в раніше поданій ним податковій декларації, відбулося не самостійно, а за результатами перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток, за 9 місяців 2014 року, проведеної ДПІ у м. Сумах. Також, відмова у прийнятті уточнюючої податкової декларації ТОВ «Універбур», викладена в листі №65854/10/10-19/18-05-29 від 16.12.2014 року, є правомірною, оскільки надіслана позивачем засобами електронного зв'язку уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року не відповідала вимогам пункту 48.3 ст.48 Податкового кодексу України.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

04 листопада 2014 року ТОВ «Універбур» була подана до ДПІ у м. Сумах податкова декларація з податку прибуток за 9 місяців 2014 року (а.с.12-13), в якій позивач самостійно визначив суму податку на прибуток, що підлягає сплаті, у розмірі 76063грн. Зазначена податкова декларація була отримана відповідачем засобами телекомунікаційного зв'язку 04.11.2014 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія квитанції №2 (а.с.11).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Статтею 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

09.12.2014 року ДПІ у м. Сумах була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток ТОВ «Універбур» за 9 місяців 2014 року, за наслідками якої того ж дня був складений акт №4936/18-19-15-01-28/34328050/398 (а.с.48).

Згідно з цим актом під час перевірки відповідач дійшов висновку про порушення підприємством пункту 152.1 ст.152 Податкового кодексу України, а саме платником занижено суму податку на прибуток, нараховану за результатами 3 кварталу 2014 року на 143009грн., внаслідок методологічної помилки: відповідно до поданої декларації рядок 16 склав 76063 грн., водночас в рядку 15 сума податку на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень була відсутня.

Так, сума податку на прибуток, нарахована за результатами останнього календарного кварталу (звітного) податкового періоду, яка проводиться по особовому рахунку платника, відображається в рядку 16 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, форма якої затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №872, та розраховується як різниця між «податком на прибуток за звітній (податковий) період, р.14» та «податком на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень, р.15». Проте, вказані вимоги не були дотримані позивачем під час заповнення податкової декларації з податку на прибуток від 04.11.2014 року №.

Копія акту камеральної перевірки була надіслана товариству рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана ним 11.12.2014 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.49).

11.12.2014 року позивач листом повідомив ДПІ у м. Сумах про подання уточнюючої декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року №, копія якої разом з копією квитанції №2 міститься в матеріалах даної справи (а.с.14-16,50).

У відповідь відповідач надіслав позивачу лист №65854/10/10-19/18-05-29 від 16.12.2014 про відмову у прийнятті уточнюючої податкової декларації ТОВ «Універбур» із посиланням на невідповідність її вимогам пункту 48.3 ст.48 Податкового кодексу України (а.с.51).

19.12.2014 року ДПІ у м. Сумах на підставі акту перевірки від 09.12.2014 року №4936/18-19-15-01-28/34328050/398 прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №/66869 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 214513грн.50коп., з яких: 143009грн. - сума основного платежу та 71504грн.50коп. - штрафні (фінансові) санкції (а.с.7-8).

Не погоджуючись із нарахуванням такого грошового зобов'язання, позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №/66869.

Однак суд не може погодитися із такою позицією позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового Кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Підпунктом 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Виходячи з аналізу положень ПК України, суд приходить до висновку, що підстави для нарахування платнику податків грошових зобов'язань та/або застосування штрафних санкцій відсутні лише у тому разі, якщо платником податків, який самостійно виявив помилку в поданій ним податковій звітності, подав до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до початку перевірки такої податкової звітності. У випадку, коли контролюючий орган вже провів перевірку податкової звітності платника податків та виявив під час цієї перевірки порушення порядку заповнення податкової звітності чи наявність у ній недостовірних відомостей, подання платником податків уточнюючої декларації не може нівелювати правові наслідки помилки, допущеної ним при поданні податкової звітності.

Стосовно тверджень позивача про самостійне виправлення ним методологічної помилки при заповненні декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року шляхом подачі уточнюючої декларації суд зазначає, що порушення порядку заповнення податкової звітності з податку на прибуток були виявленні під час проведення камеральної перевірки, якою встановлено заниження до сплати в бюджет суми податкового зобов'язання у розмірі 143009грн.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.49), ТОВ «Універбур» отримало копію акту камеральної перевірки 11.12.2014 року, яким встановлено порушення вимог податкового законодавства, після чого в цей же день листом повідомило ДПІ у м. Сумах про подання уточнюючої декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року № (а.с.50).

Вказані обставини не виключають можливість нарахування грошового зобов'язання за наслідками проведеної перевірки, внаслідок чого винесене ДПІ у м. Сумах повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №/66869 є правомірним та скасуванню не підлягає.

При цьому, щодо розміру заснованих штрафних (фінансових) санкцій суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Правомірність застосування штрафу у розмірі 50% суми нарахованого податкового зобов'язання підтверджується тим, що винесеним на підставі акту планової виїзної перевірки ТОВ «Універбур» від 06.12.2013 року №1974/2203/34328050/18, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 року у справі №818/104/14 (а.с.67-72) податковим повідомленням-рішенням від 17.07.2014 року № вже збільшувалась сума грошового зобов'язання цього ж товариства з податку на прибуток (а.с.66).

Таким чином, в результаті порушень позивачем податкового законодавства, на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, ДПІ у м. Сумах обґрунтовано було застосовано штраф у розмірі 50% суми визначеного податкового зобов'язання в розмірі 143009 грн., тобто 71504 грн. 50коп.

З приводу доводів позивача щодо протиправності відмови відповідача у прийнятті уточнюючої декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року № від 11.12.2014 року варто відмітити, що згідно з п.46.5 ст.46 Податкового кодексу України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма податкової декларації з податку на прибуток підприємства затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №872 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.01.2014 року за №103/24880), за якою поле 03 шапки декларації повинно містити звітній (податковий) період, що уточнюється. Для уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства звітній (податковий) період, що уточнюється, заповнюється однаковими значеннями, що відповідають звітному () періоду, що уточнюється.

Пунктами 48.1, 48.2 ст.48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Перелік обов'язкових реквізитів наведено у пункті 48.3 ст.48 цього ж Кодексу, до яких, у тому числі належить і звітній (податковий) період, за який подається податкова декларація, та звітній (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку).

Згідно з п.48.7 ст.48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання (п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України).

Оскільки надіслана позивачем засобами електронного зв'язку 11.12.2014 року уточнююча декларація з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року (а.с.15-16) всупереч вимог п.48.3 ст.48 Податкового Кодексу України не містила звітного (податкового) періоду, що уточнюється, на адресу платника податку правомірно було направлено письмове повідомлення від 16.12.2014 року №65854/10/10-19/18-05-29 (а.с.9) про відмову у прийнятті уточнюючою декларації.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи відповідачем доведена правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення та відмови у прийнятті уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року, оскільки про наявне порушення позивачу стало відомо тільки після отримання акту перевірки, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.5 ч.1 ст.161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

За змістом ч.1 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

З урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог (а.с.61) загальний розмір судового збору у даному випадку повинен становити 4290грн.27коп. (214 513,50грн.:100х2).

Оскільки позивачем при зверненні із позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 187грн.20коп. за позовні вимоги майнового характеру (а.с.2), що складає 10% розміру ставки судового збору за поданим позовом, з позивача відповідно до вищенаведеної норми належить стягнути залишок суми судового збору в розмірі 4107грн.57 коп. (90%).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Універбур" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання відмови у прийнятті уточнюючої декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2014 року, поданої 11.12.2014 року, протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №/66869 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 214513грн.50коп. -відмовити у повному обсязі

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універбур" (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд.36, код 34328050) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 4107грн.57коп. (чотири тисячі сто сім грн. п'ятдесят сім коп.)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 24.02.2015р.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова