Справа № 2-а-5866/11
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-5866/11 Головуючий у 1-й інстанції: Войтенко Т.В. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А
26 лютого 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Парінова А.Б.,
суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,
при секретарі судового засідання Арсенійчук М.В.,
за участю представників сторін:
від позивача Обметко А.М.,
від відповідача Москаленко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -
19 листопада 2011 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просив:
- визнання незаконним рішення комісії від 04.03.2010р. №86, затверджене командиром військової частини НОМЕР_1 , про призначення одноразової грошової допомоги в частині виплатити позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби розмірі 36 місячного грошового забезпечення враховуючи посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років;
- визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2011р. №044 в частині виплатити позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби розмірі 36 місячного грошового забезпечення, враховуючи посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 недоплачений розмір грошової допомоги на користь позивача в розмірі 301068 грн.
Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2011р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014р., позов залишено без розгляду.
Вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій було скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 листопада 2014 року та направлено справу до та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За результатами нового розгляду справи ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року адміністартивний позов було залишено без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Предметом даного спору є оскарження рішень відповідача щодо виплати позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів
Статтею 100 КАС України (в редакції на час звернення позивача до суду) було передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
З матеріалів справи вбачається, що даний позов було подано до суду 19 листопада 2011 року.
Згідно з вимогами позову ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними рішення відповідача, прийняті 04.03.2010, а саме:
- рішення комісії №86, затверджене командиром військової частини НОМЕР_1 , про призначення одноразової грошової допомоги в частині виплатити позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби розмірі 36 місячного грошового забезпечення враховуючи посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років;
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2011р. №044 в частині виплатити позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби розмірі 36 місячного грошового забезпечення, враховуючи посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років.
Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що оскаржувані рішення відповідача не відповідають вимогам Закону в частині складових грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова допомога, у зв`язку з чим просив спірні рішення скасувати та стягнути з військової частини 301068 грн. недоплаченої допомоги.
В ухвалі від 18 листопада 2014 року по даній справі Вищий адміністративний суд України зазначив, що судам необхідно було встановити момент, з якого позивачу стало відомо про порушене його право, зокрема, ознайомлення з оскаржуваним наказом, момент виплати допомоги у меншому ніж сподівався позивач розмірі або інші фактичні обставини, які можуть свідчити про те, що особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав та інтересів.
Зі змісту ст. 227 КАС України вбачається, що висновки і мотиви, з яких касаційним судом скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанції є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.
На виконання зазначених вимог судом встановлено наступне.
8 лютого 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
За результатами розгляду вказаної заяви командиром В/ч НОМЕР_1 було 4 березня 2011 року було затверджене рішення №86 та видано наказ №044 про виплату ОСОБА_1 одноразової допомоги в розмірі 36-місячного грошового забезпечення в розмірі 114912,00 грн.
Про прийняте рішення позивача було повідомлено 2 березня 2011 року, а 16 березня 2011 року перераховано суму допомоги на картковий рахунок позивача, зазначений ним у заяві про виплату одноразової допомоги.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що про порушення своїх прав оскаржуваними рішеннями відповідача ОСОБА_1 дізнався при отриманні одноразової допомоги 16 березня 2011 року.
Таким чином, перебіг строку на звернення з даним позовом до суду розпочався після 16.03.2011 року.
Позов подано до суду 19.11.2011.
З наведеного вбачається, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом пропущено шестимісячний строк, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.
Перевіряючи наявність підстав для поновлення строку на звернення до суду, колегія суддів виходить з наступного.
Необхідною умовою для поновлення строку на звернення до суду є поважність причин його пропуску.
Обґрунтовуючи наявність підстав для поновлення строку на звернення до суду, позивач посилався на ту обставину, що про порушення своїх прав дізнався лише 11.08.2011 після оприлюднення постанови Кабінету Міністрів України №499 в редакції, приведеній у відповідність зі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні допомоги.
Колегія суддів зазначає, що в Україні законодавчо закріплені й діють інститут надання правової допомоги (у тому числі безоплатної), та інститут процесуального представництва інтересів особи. Крім того, усі закони, підзаконні нормативно-правові акти, судові рішення, є доступними для ознайомлення усіма громадянами, і можливість людини дізнатися про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання цієї людини.
Колегія суддів відхиляє наведені доводи позивача, оскільки види грошового забезпечення, з яких обчислюється розмір одноразової грошової допомоги, як на час виплати позивачу допомоги (16.03.2011), так і станом на 11.08.2011 встановлено ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», редакція якої не змінювалася.
З матеріалів справи судом встановлено, що вказана допомога була виплачена позивачу 16.03.2011 року, тому саме з цієї дати позивач дізналася про порушення своїх прав.
Перевіряючи посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що ним вживалися заходи досудового врегулювання спору, оскільки останній звертався до відповідача із заявою про перерахунок допомоги 06 жовтня 2011 року, на що отримав відмову, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Судом першої інстанції з аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що нимне передбачено можливості досудового порядку вирішення спору щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 цього закону.
Виходячи з вимог ст. 99, ст. 100 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду у зв`язку з відсутністю поважних причин пропуску позивачем цього строку, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 108, 195, 199, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 02.03.2015

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.