Справа № 2а/0570/10159/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

25 лютого 2015 року м. Київ К/800/7393/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Логвиненка А.О.,
Маслія В.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом КП «Компанія «Вода Донбасу» до Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій неправомірними та скасування рішення № 51 від 26.07.2012, за касаційною скаргою КП «Компанія «Вода Донбасу» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2012 року і ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Макіївського регіонального виробничого управління звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати дії посадових осіб відповідача неправомірними та скасувати рішення № 51 від 26.07.2012 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Компанія «Вода Донбасу», просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, Макіївське регіональне виробниче управління КП «Компанія «Вода Донбасу» є відокремленим підрозділом КП «Компанія «Вода Донбасу», платником внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та перебуває на обліку в Макіївський міській виконавчій дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

У травні 2012 року Макіївське регіональне виробниче управління КП «Компанія «Вода Донбасу» отримало путівку № 382260 в санаторій для дітей з батьками в ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» для лікування захворювання органів опору та руху для дорослого з дитиною, вартістю 9450,00 грн.

Рішенням комісії із соціального страхування Макіївського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу» вказану путівку було виділено електрогазозварювальнику ОСОБА_4 з оплатою 30 % її вартості.

25.07.2012 згідно направлення № 466 від 24.07.2012 головним спеціалістом Макіївської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено позапланову перевірку КП «Компанія «Вода Донбасу», про що було складено акт. У ньому зафіксовано порушення вимог статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням» та пункту 4.7 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування, затвердженого постановою правління Фонду від 25.02.2009 № 12, а саме - використання путівки не за призначенням.

На підставі акту відповідачем прийнято рішення від 26.07.2012 № 51 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким до позивача застосовані фінансові санкції в сумі 11340 грн., з яких 7560 грн. - сума неправильно витрачених страхових коштів та 3780 грн. - штраф у розмірі 50 % неправильно використаних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», чинним на момент виникнення спору, (далі Закон № 2240), який визначав правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей.

Частиною першою статті 9 Закону № 2240 визначено, що фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Згідно статті 34 вказаного Закону за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів, утримання санаторіїв-профілакторіїв, надання соціальних послуг у позашкільній роботі з дітьми, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків) (статті 47, 48 цього Закону).

Нормами статті 47 Закону № 2240 встановлено, що для забезпечення відновлення здоров'я застрахована особа та члени її сім'ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду.

Умови отримання застрахованими особами і членами їх сімей (а також особами, які навчаються у вищому навчальному закладі) санаторно-курортного лікування, сплаченого за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відповідно до Закону № 2240 визначається Порядком отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 № 12 (далі - Порядок).

Згідно пункту 4.1 Поряду, у редакції на час виникнення спору, рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, на підставі особистої заяви та довідки для одержання путівки (форма № 070/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 27.12.99 № 302 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)».

Відповідно до пунктів 4.5, 4.7 Порядку комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про виділення застрахованій особі путівки в двомісний номер з частковою оплатою в розмірі 30 відсотків її вартості, а путівки в одномісний номер - з частковою оплатою в розмірі 50 відсотків її вартості.

Комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про виділення путівки одному із застрахованих батьків (матері або батькові) або застрахованій особі, яка їх замінює (опікунові, піклувальнику), для лікування дитини в супроводі дорослого за наявності у дитини медичних показань на санаторно-курортне лікування з частковою оплатою в розмірі 20 відсотків її вартості, а для лікування двох дітей в супроводі дорослого - 10 відсотків її вартості на підставі заяви застрахованої особи та медичних довідок для дорослого та дитини.

Отже, путівки на санаторно-курортне лікування, придбані за кошти Фонду, використовуються за цільовим призначенням або для лікування дитини в супроводі дорослого, або для лікування дорослого. Від цільового призначення путівки залежить розмір часткової оплати її вартості. Використання путівки не за призначенням не допускається.

Частиною першою статті 30 Закону № 2240 встановлено, що страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Крім того, згідно 6.2 Порядку сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього Порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника.

Таким чином, суди попередніх інстанції прийшли до висновку, що виділення путівки № 382260 призвело до порушення використання страхових коштів, а відтак про правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок встановлюється Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою Постанова правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22.12.2010 № 29 (далі - Інструкція).

У пункті 1.5 Інструкції зазначено, що позапланова перевірка - перевірка, яка не передбачена у плані-графіку контрольно-ревізійної роботи органу Фонду і проводиться за наявності підстав, визначених цією Інструкцією.

Згідно пункту 3.6 позапланові перевірки проводяться без попереднього повідомлення страхувальника за наявності таких підстав, зокрема виявлення невідповідності між даними, зазначеними у документах обов'язкової звітності та заявах-розрахунках, поданих страхувальником до органу Фонду.

Встановлено, що отримавши від позивача лист про помилкову видачу путівки № 382260 та виявлення невідповідностей під час приймання звітів, відповідачем було правомірно видано направлення № 466 від 24.07.2012 про проведення позапланової перевірки Макіївського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу».

Щодо суми страхових коштів, використаних з порушенням, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що розмір неправомірно витраченої суми страхових коштів та сума штрафу розраховані правильно, з врахуванням вартості путівки № 382260, яка становила 9450 грн.

З урахуванням описаного колегія суддів Вищого адміністративного суду України також погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій і доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу КП «Компанія «Вода Донбасу» залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2012 року і ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 235-244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: