Справа № 2а-12782/11/1370
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року № 2а-12782/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Хміль Х.З.,

за участю представника позивача Іванейко Я.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить, з наведених у ньому підстав стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 23830,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при проведенні першої реєстрації транспортного засобу відповідачем не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Позивачем скеровувався відповідачу виклик щодо сплати вищезазначеного податку. Доказів про зарахування податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів до бюджету відповідачем не надано, що є підставою для його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Відповідно до статті 55 КАС України здійснено заміну позивача на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень на позов не подав.

Відповідно до ст. 71 та ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи завершувався без участі відповідача за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів, долучених позивачем до позовної заяви, судом встановлено, що за даними Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області 04.07.2009 року на ім'я ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1, 1991 року випуску.

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1, 1991 року випуску вбачається, що відповідач повинен був сплатити 23830,00 грн. (об'єм двигуна 2383 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. - 1000,00 грн.).

Податковим органом відповідачу скеровано виклик про необхідність підтвердження ним сплати податку з власників транспортних засобів.

Як встановлено з довідки ДПІ у Шевченківському районі міста Львова № 22164/19-020 від 02.09.2011 року кошти по податку з власників транспортних засобів від ОСОБА_2 до місцевого бюджету Шевченківського району не надходили.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до статті 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Податок з визначених цим Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частиною 4 та 6 цієї статті фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Враховуючи наведені вище норми, проведенню державної реєстрації транспортного засобу обов'язково передує попередня сплата за нього податку з власників транспортних засобів.

Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Тому відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення їх з відповідача.

Відповідно до частини 1 пункту 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою КМ України № 1371 (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Згідно з частиною 4 пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС № 379 (далі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

Центр надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Львів та Пустомитівського району повідомив суд, що документи які стали підставою для реєстрації транспортних засобів у 2009 році знищені у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Позивач на запит суду надав копію протоколу виїмки реєстраційних справ про державну реєстрацію транспортних засобів, серед яких вказано про вилучення реєстраційної справи про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1, 1991 року випуску за ОСОБА_2.

З вказаної копії протоколу вбачається, що у реєстраційній справі наявні бриф, посвідчення митниці, Сертифікат відповідності, квитанції про сплату 346,00 грн. та 23 830,00 грн.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів. Тому, провівши реєстрацію транспортного засобу посадові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема і сплати податку з власників транспортних засобів.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_2 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

За наявності у платника податку відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Державною податковою інспекцією в Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області під час розгляду адміністративної справи не доведено правомірності стягнення з відповідача суми податку з власників транспортних засобів.

Існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів в розмірі 23830,00 грн. до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

За вказаних обставин у позивача відсутні підстави вважати заборгованістю відповідача суму 23830,00 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України судові витрати зі сторін не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 05 березня 2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська