Справа № 813/775/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року № 813/775/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Жовковська Ю.В.,

представник позивача не прибув,

відповідач не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 267337,13 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідач має податкову заборгованість в сумі 267337,13 грн, яка виникла внаслідок несплати у передбачений законом строк узгодженого зобов'язання по сплаті єдиного податку з фізичних осіб-підприємців та податку з доходів з фізичних осіб.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судова кореспонденція надсилалась відповідачеві за його зареєстрованим місцезнаходженням, однак до суду повернувся конверт з довідкою поштового відділення із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання». З огляду на приписи ч. 11 ст. 35 КАС України, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з присвоєнням ідентифікаційного номера 250321757.

Судом також встановлено, що відповідач є платником єдиного податку.

Станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку в сумі 5806,38 грн та по податку з доходів з фізичних осіб в розмірі 261530,75 грн, що підтверджується довідкою про стан заборгованості та вбачається з облікової картки платника.

Заборгованість по єдиному податку виникла в наслідок несплати :

- самостійно визначеного податкового зобов'язання по сплаті єдиного податку фізичної особи-підприємця згідно декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 3 квартал 2012 року;

- самостійно визначеного податкового зобов'язання по сплаті єдиного податку фізичної особи-підприємця згідно декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2012 рік;

- самостійно визначеного податкового зобов'язання по сплаті єдиного податку фізичної особи-підприємця згідно декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 1 квартал 2013 року.

Враховуючи часткову сплату в розмірі 1443 грн та наявну пеню в розмір 32,69 грн, заборгованість по даному податку у відповідача становить 5806,38 грн.

Борг відповідача по податку з доходів фізичних осіб виник внаслідок несплати податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2014 року № на суму 261530,75 грн.

На час розгляду справи судом доказів сплати вказаної суми податкового боргу відповідачем не надано.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 54.5 ст. 54 ПК України визначено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Виконуючи зазначені норми Закону, позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу № 2411-25 від 16.07.2014 року щодо сплати 5806,38 грн.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов'язання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

Підпункт 59.5 ст. 59 ПК України визначає, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

При цьому відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Фізичні особи згідно із нормами п. 15.1 ст. 15 ПК України є платниками податків (резиденти і нерезиденти України), які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Доказів сплати заборгованості відповідач не надав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 267 337,13 грн (двісті шістдесят сім тисяч триста тридцять сім грн. 13 коп.)

Судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.