Справа № 813/1365/13-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р. Справа № 876/9781/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: Янківа І.М.

та представника відповідача: Гурняк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ Меблісервіс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова про скасування податкових повідомлень рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

21.02.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування податкового повідомлення - рішення №/3128 від 23.04.2012 року та № від 15.01.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при проведенні позапланової виїзної документальної перевірки податковому органу були надані усі необхідні первинні бухгалтерські документи, які є необхідними для віднесення сум податку до податкового кредиту.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби від 23.04.2012 року № /3128 та від 15.01.2013 року № /606.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року встановлено його завищення всього в сумі 48 287, 95 грн., в т.ч. за листопад 2011 року у сумі 21 008, 53 та грудень 2011 року у сумі 27 279, 42 грн. Відповідно до наданих до перевірки документів (реєстр отриманих та виданих податкових накладних №4 за грудень 2011 року та № за листопад 2011 року) встановлено, що ТзОВ «Компанія ВЕЕМ - Меблісервіс» проводила взаєморозрахунки з ТзОВ «Рост», ТзОВ «Короно-Україна» та ТзОВ «Свиспан Лімітед». ДПІ у Шевченківському районі м.Львова надано запит на ТзОВ «Компанія ВЕЕМ - Меблісервіс» від 26.03.2012 року для надання копій документів, що свідчать про взаєморозрахунки з ТзОВ «Рост», ТзОВ «Короно-Україна», ТзОВ «Свиспан Лімітед». Однак станом на день написання акту, до перевірки не представлені документи, які б підтверджували фактичне отримання товарно-матеріальних цінностей від вказаних контрагентів.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта Гурняк О.О. надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача Янків І.М. у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції позивача з контрагентами ТзОВ «Рост» (), ТзОВ «Короно-Україна» () та ТзОВ «Свиспан Лімітед» () були направлені на реальне настання правових наслідків, які підтверджується доданими до матеріалів справи первинними документами (договорами, товарно-транспортними накладними, податковими та видатковими накладними, виписками з банківського рахунку), а саме реальне понесення витрат у власній господарській діяльності та фактичне надання послуг, які були використані позивачем у його господарській діяльності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «Компанія ВЕЕМ Меблісервіс» зареєстроване Департаментом економічної політики та ресурсів Львівської міської ради №1002157, ідентифікаційний код юридичної особи 30582851.

ТзОВ «Компанія ВЕЕМ Меблісервіс» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 05.10.1999 року, з 01.07.2002 року та станом на момент проведення перевірки перебувало на податковому обліку у ДПІ у Шевченківському районі м. Львова.

У періоді, за який проводилась перевірка, відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 13.10.1999 року №17731389, видане ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, анульоване 15.08.2002 року, від 15.08.2002 року №18168159, видане ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, анульоване 10.01.2005 року, свідоцтво від 14.01.2005 року №18173813, анульоване 04.04.2006 року, свідоцтво №18176980 від 04.04.2006 року, індивідуальний податковий номер - 74 був зареєстрований платником ПДВ з 13.10.1999 року по дату підписання акту перевірки.

Посадовими особами ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Львівської області ДПС у період з 26.03.2012 року по 30.03.2012 року було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Компанія ВЕЕМ Меблісервіс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року.

За результатами перевірки складено Акт від 06.04.2012 року №234/41/22-1009/30582851 (далі - Акт перевірки), у висновках якого зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- вимог п.п.198.6 ст.198, п.201.4 та п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI (із внесеними змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість всього в сумі 48 287, 95 грн., в т.ч. за листопад 2011 року у сумі 21 008, 53 грн. та грудень 2011 року у сумі 27 279, 42 грн.;

- вимог п.п.164.2.17 п.164.2, п.164.3, п.164.5 ст.164, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, п.177.8 ст.177, п.178.5 ст.178 Податкового Кодексу України №2755-VІ зі змінами та доповненими в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2011 року в сумі 1 371, 63 грн.

На підставі даного Акта перевірки від 06.04.2012 року №234/41/22-1009/30582851 податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 23.04.2012 року №/3128, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 60 360, 00 грн., в тому числі за основним платежем - 48 288, 00 грн. та 12 072, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст.9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції на момент спірних правовідносин) (далі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (п. 2.2 Положення).

Згідно п.2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що податковий кредит формується за наслідками реальної господарської операції, що підтверджується належними первинними документами, в рамках господарської діяльності платника податків. господарської

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Начальником ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Львівської області ДПС 26.03.2012 року винесено наказ №54 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Компанія ВЕЕМ Меблісервіс» (а.с.199), згідно якого розглянувши службовий допис начальника управління податкового контролю Олійник Н.Р., керуючись п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ наказано провести з 26.03.2012 року позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» (код ЄДРПОУ - 30582851) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), дотримання вимог валютного законодавства. Термін проведення позапланової виїзної документальної перевірки 5 робочих днів.

На підставі п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу №54 від 26.03.2012 року відповідачем видано направлення № 44, 45, 46, 47 від 26.03.2012 року (а.с.200-203), згідно яких вбачається, що уповноваженому представнику позивача 26.03.2012 року було пред'явлено направлення на проведення перевірки та вручено копію наказу від 26.03.2012 року №54 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Компанія ВЕЕМ - Меблісервіс».

Як вбачається з Акта перевірки від 06.04.2012 року №234/41/22-1009/30582851, ДПІ у Шевченківському районі м. Львова надано запит на ТзОВ «Компанія ВЕЕМ - Меблісервіс» від 26.03.2012 року для надання копій документів, що свідчать про взаєморозрахунки з ТзОВ «Рост», ТзОВ «Короно-Україна», ТзОВ «Свиспан Лімітед». Станом на день написання акту, до перевірки не представлені документи, які б підтвержували фактичне отримання ТМЦ (ДСП, ДВП та посформінгу) (а.с.22).

Крім того, 25.12.2012 року ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Львівської області ДПС було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено Акт від 25.12.2012 року №473/15-2/30582851.

Згідно зазначеного Акта перевірки, в порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 розділу V Податкового Кодексу України, ТзОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» неправомірно віднесено до податкового кредиту червня 2012 року суму ПДВ 48 287, 95 грн. (а.с.34).

Зокрема, як зазначено в Акті перевірки №473/15-2/30582851, згідно реєстру отриманих і виданих податкових накладних ТОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» включено до складу податкового кредиту за червень 2012 року наступні податкові накладні: від 05.11.2011 року №928 по ТзОВ «РОСТ» сума ПДВ - 4 611, 92 грн., від 07.11.2011 року №927 по ТзОВ «РОСТ» сума ПДВ - 4 583, 33 грн., від 15.11.2011 року №661 по ТОВ «Свиспан Лімітед» сума ПДВ - 11 813, 27 грн., від 01.12.2011 року №18 по ТзОВ «Кроно-України» сума ПДВ - 12 714, 37 грн., від 21.12.2011 року №817 по ТзОВ «Кроно-України» сума ПДВ - 14 565, 06 грн.

Перевіркою встановлено, що вищевказані податкові накладні підприємством до складу податкового кредиту за червень 2012 року віднесено повторно, оскільки:

- податкові накладні №928 від 05.11.11 на суму ПДВ 4 611, 92 грн. та №927 від 07.11.11 на суму ПДВ 4 583, 33 грн., виписані постачальником ТзОВ «РОСТ» 03), включені до складу податкового кредиту згідно податкової декларації з ПДВ за листопад 2011 року;

- податкова накладна №661 від 15.11.11 виписана постачальником ТОВ «Свиспан Лімітед» 94) на суму ПДВ 11 813, 27 грн. включена до складу податкового кредиту згідно податкової декларації з ПДВ за листопад 2011 року;

- податкові накладні №18 від 01.12.11 на суму ПДВ - 12 714, 37 грн. та №817 від 21.12.11 на суму ПДВ 14 565, 06 грн. виписані постачальником ТзОВ «Кроно-Україна» 08), включені до складу податкового кредиту згідно податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року.

На підставі даного Акту перевірки від 25.12.2012 року №473/15-2/30582851 податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 15.01.2013 року №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 48 287, 95 грн.

Між ТзОВ «Кроно-Україна» (Продавець) та ТзОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» (Покупець) 04.01.2010 року укладено Договір №2010/097 купівлі-продажу продукції, згідно якого продавець зобов'язується передати у власність Покупця ДСП шліфовану та ламіновану, а також іншу продукцію виробництва ТОВ «Кроно - Україна» та інших заводів-виробників, (надалі - Продукція), а Покупець, в свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити таку Продукцію. Купівля-продаж Продукції за цим Договором здійснюється партіями відповідно до узгоджених Продавцем замовлень Покупця. Доступний асортимент Продукції, щодо якої Покупець вправі зробити замовлення, визначається на підставі даних комерційної пропозиції та/або прайс-листа Продавця. Замовлення Покупця викладається в письмовій формі і передається будь-яким способом, який забезпечує його отримання Продавцем чи його представником, в т.ч. із застосуванням засобів факсимільного зв'язку. Замовлення також може передаватися у вигляді електронного документу (п.1.1, 1.2, 1.4 цього Договору).

Щодо умов здійснення розрахунків, відповідно до п.2.4 Договору від 04.01.2010 року оплата Продукції здійснюється Покупцем відповідно до рахунку Продавця, виставленого останнім після досягнення Сторонами відповідно до вимог п.2.2. цього Договору домовленості щодо ціни на Продукцію та виконання вимог п.1.5. даного Договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний банківський рахунок Продавця та/або внесення готівки в касу Продавця, якщо тільки чинним законодавством дозволено застосовувати таку форму розрахунків за Продукцію в існуючому суб'єктному правовідношенні. Якщо тільки інше не обумовлене Сторонами в додатку (-ах) до цього Договору оплата Продукції здійснюється на умовах повної попередньої оплати (п.2.5).

Обов'язок Продавця передати продукцію вважається виконаним у момент вручення Покупцю (або обраному Покупцем перевізнику) Продукцію в обраному Сторонами місці і підписання накладної (товарно-транспортної накладної (ТТН) або іншого документа, зокрема складської накладної, інше), що засвідчують факт приймання-передачі Продукції (п.3.3 вищевказаного Договору).

Зазначений Договір №2010/097 від 04.01.2010 року підписаний представниками сторін та скріплений печатками цих підприємств (а.с.74).

На підтвердження факту виконання сторонами своїх договірних зобов'язань відповідно до умов вказаного Договору №2010/097 від 04.01.2010 року позивачем надано суду:

- податкові накладні від 01.12.2011 року №18 на суму 76 286, 15 грн. (в т.ч. ПДВ - 12 714, 36 грн.), від 21.12.2011 року №817 на суму 87 390, 37 грн. (в т.ч. ПДВ - 14 565, 06 грн.) (а.с.41-43);

- накладні № від 21.12.2011 року на загальну суму 87 390, 37 грн. (ПДВ - 14 565, 06 грн.), № від 01.12.2011 року на загальну суму 76 286, 15 грн. (ПДВ - 12 714, 36 грн.) (а.с.48-49).

01.01.2010 року між ТзОВ «Свиспан Лімітед» (Постачальник) та ТзОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» (Покупець) укладено Договір №СВ/КВЕЕМ-Меблісервіс-01, згідно якого Постачальник, який здійснює господарську діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) деревостружкові плити ламіновані та деревостружкові плити шліфовані, (все разом далі іменується товар) у власність Покупця для використання його у господарській діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість. Асортимент та номенклатура деревостружкових плит ламінованих, що поставляється згідно даного договору, зазначається у специфікаціях до даного договору, що становлять його невід'ємну частину (п.1.1.,1.2. Договору).

Товар оплачується Покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування суми грошових коштів на поточний банківський рахунок Постачальника на підставі виставлених Постачальником рахунків на оплату Товару, протягом 30 календарних днів з дати поставки Товару. Постачальник може здійснити поставку до повної оплати Покупцем попередньо відвантаженої кількості товару лише за умови, якщо кількість відвантаженого, але неоплаченого Товару не перевищує 78,00 метрів кубічних (п.3.2.)

Деревостружкова плита ламінована, що поставляється за даними договором вважається зданою Постачальником і прийнята Покупцем: за якістю - у відповідності з нормами ТУУ 20.2-4:2004, деревостружкова плита шліфована, що поставляється за даним договором вважається зданою Постачальником і прийнята Покупцем за якістю у відповідності з нормами ГОСТ 10632-89, а також сертифікатом підприємства-виробника товару; за кількістю - у відповідності з видатковою накладною та/або товарно-транспортною накладною (в залежності від виду транспорту, яким здійснюється перевезення Товару) (п.6.1.).

Зазначений Договір №СВ/КВЕЕМ-Меблісервіс-01 від 01.01.2010 року підписаний представниками сторін та скріплений печатками цих підприємств (а.с.77).

На підтвердження факту виконання сторонами своїх договірних зобов'язань відповідно до умов вказаного Договору №СВ/КВЕЕМ-Меблісервіс-01 від 01.01.2010 року позивачем надано:

- податкову накладну від 14.11.2011 року №661 на суму 70 879, 63 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 813, 27 грн.) (а.с.38);

- видаткову накладну №510605 від 14.11.2011 року на загальну суму 70 879, 63 грн. (ПДВ - 11 813, 29 грн.) (а.с.44);

- товарно-транспортну накладну від 14.11.2011 року №510605 (а.с.50-51).

01.01.2011 року між ТзОВ «РоСт» (Продавець) та ТзОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №134/20/11, згідно якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві стільниці, фасади, підвіконня, кромку, ДСП, Д8П, МДФ, фурнітуру, інструмент, клей та інші матеріали для меблевого виробництва (далі - Товар) в асортименті, в кількості та по ціні згідно замовлень покупців та видаткових накладних, що є невід'ємними частинами цього договору та мають силу протоколу узгодження цін та специфікації на матеріали, а покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його в порядку та на умовах визначених цим Договором (п.1.1.).

Відвантаження Товару Покупцю здійснюється на умовах 100% попередньої оплати рахунків-фактур. В окремих випадках, обумовлених Сторонами в Додатковій угоді до даного договору (складеній в письмовому вигляді) можлива оплата після відвантаження товару (на умовах вищезгаданої Додаткової угоди). Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця протягом 2-х банківських днів з моменту виставлення до оплати рахунків фактур в гривнях України. Датою оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок Продавця (п.3.2.-3.4.).

Продавець зобов'язаний поставити Покупцю товар в узгоджений в замовленні сторонами строк на конкретну поставку товару. Датою поставки вважається дата фактичної передачі Товару, що зазначається в прибутковому ордері Покупця (п.4.1.-4.2)

Зазначений Договір №134/20/11 від 01.01.2011 року підписаний представниками сторін та скріплений печатками цих підприємств (а.с.80).

На підтвердження факту виконання сторонами своїх договірних зобов'язань відповідно до умов вказаного Договору №134/20/11 від 01.01.2011 року позивачем надано:

- податкові накладні від 07.11.2011 року №927 на суму 27 500, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 583, 34 грн.), від 04.11.2011 року №928 на суму 27 671, 54 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 611, 91 грн.) (а.с.39-40);

- видаткову накладну №29788 від 09.11.2011 року на загальну суму 178 002, 19 грн. (ПДВ - 29 667, 03 грн.) (а.с.45-47);

- товарно-транспортну накладну від 09.11.2011 року №РО000029788 (а.с.52-54).

На підтвердження факту взаєморозрахунків позивачем також було подано виписки з банківських рахунків (а.с.129-131).

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позивачем станом на день написання акту, до перевірки не були представлені податкові накладні, які б підтвержували право позивача на формування спірних сум податкового кредиту.

Однак, згідно наявного в матеріалах справи реєстру отриманих податкових накладних (а.с.55-69) вбачається, що вищезгадані податкові накладні, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит за листопад 2011 року (повторно у червні 2012 року) були включені ТзОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» у зазначений реєстр.

Крім того, згідно Акта перевірки, податковий орган самостійно зазначає, що відповідно до наданих до перевірки документів (реєстр отриманих та виданих податкових накладних №4 за грудень 2011 та № за листопад 2011) встановлено, що ТзОВ «Компанія ВЕЕМ - Меблісервіс» проводив взаєморозрахунки з ТзОВ «Рост» (), ТзОВ «Короно-Україна» () та ТзОВ «Свиспан Лімітед» () (а.с.22).

Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад, грудень 2011 року (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) також міститься в матеріалах справи (а.с.174-183).

Отже, правовідносини за спірними правочинами в повній мірі були відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Згідно п. 85.2. ст.. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п. 85.6. ст.. 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Проте як встановлено в судовому засіданні, що не заперечувалося представником відповідача, акт що засвідчує факт відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби не складався.

З урахуванням наведеного, судом не приймається до уваги посилання представника відповідача стосовно того, що акт перевірки від 06.04.2012 року був підписаний директором та головним бухгалтером ТзОВ «Компанія ВЕЕМ-Меблісервіс» без зауважень. Зазначене не може вказувати на неправомірність дій позивача щодо формування податкового кредиту, оскільки у судовому засіданні було встановлено наявність всіх підтверджуючих проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами первинних бухгалтерських документів.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочинів з отримання позивачем товарів, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Суми податку на додану вартість, сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту за листопад 2011 року (повторно у червні 2012 року), підтверджуються вищевказаними податковими накладними, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п. 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Згідно із п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У податковому обліку податкова накладна є тим документом, який складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця і визначається як розрахунковий документ, що підтверджує вчинення певної господарської операції, за якою виникають податкові зобов'язання, породжує у платника податку обов'язки та права щодо нарахування та сплати ПДВ та підтверджує право покупця на нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, видані ТзОВ «Рост» (), ТзОВ «Короно-Україна» () та ТзОВ «Свиспан Лімітед» () містять всі реквізити передбачені п. 201.1 ст. 201 ПК України, а тому згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України вони є підставою для нарахування податкового кредиту.

При цьому, з урахуванням норм статей 44 та 61 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

На момент вчинення правочинів підприємства-контрагенти позивача було належним чином включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та володіли свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість, а отже видача ними податкових накладних, за операціями, фактичне здійснення яких відповідачем не спростовано під час розгляду справи та не наведено об'єктивних обставин та належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів фактичне здійснення операцій, є правомірним.

Відтак, згідно вищенаведених документів вбачається, що господарські операції позивача з контрагентами ТзОВ «Рост» (), ТзОВ «Короно-Україна» () та ТзОВ «Свиспан Лімітед» () були направлені на реальне настання правових наслідків, що підтверджується доданими до матеріалів справи первинними документами (договорами, товарно-транспортними накладними, податковими та видатковими накладними, виписками з банківського рахунку), а саме реальне понесення витрат у власній господарській діяльності та фактичне надання послуг, які були використані позивачем у його господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Львівської області ДПС неправомірно донараховано ТзОВ «Компанія ВЕЕМ Меблісервіс» податок на додану вартість та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/3128 від 23.04.2012 року та № від 15.01.2013 року підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі №813/1365/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний