Справа № 822/4962/14
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4962/14

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

24 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача: Куца І.О.

представника відповідача: Варави В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Спеціалізованого лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Лісовик" (далі - позивач) до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Шепетівська об'єднана державна фінансова інспекція (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 13.10.2014 відповідача про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 385136,90 грн. до позивача.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.01.2015 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту № 3-35/53 від 23.09.2014 позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2014 по 15.08.2014 на виконання листа Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 02.09.2014 № 22-12-04-18/6582, листа УМВС України в Хмельницькій області від 01.09.2014 вих. № 8/6940, ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду про надання дозволу на проведення позапланової ревізії від 29.08.2014, на підставі направлень виданих в.о. начальника Шепетівської об'єднаної державної фінансової інспекції Дмитрач В.В. від 02.09.2014 № 274 та від 08.09.2014 № 275, заступником начальника Шепетівської об'єднаної державної фінансової інспекції Дмитрач В.В. та завідуючим сектору інспектування у Славутському районі, містах Славуті та Нетішині, Шепетівської об'єднаної державної фінансової інспекції Забитчуком В.В. проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2014 по 15.08.2014. Актом № 3-35/53 від 23.09.2014 встановлено, що всього за період, який підлягав ревізії виявлено несвоєчасне оприбуткування готівки в касу позивача у 76-ти випадках в сумі 74095,43 гривень та не оприбуткування готівки в касу, тобто недостачу коштів у 10 випадках на загальну суму 17338,45 гривень, чим нанесено позивачу матеріальну шкоду (збитки) на суму 17338,45 грн. Факти несвоєчасно оприбуткованої готівки відображені у Реєстрі несвоєчасно оприбуткованої готівки в касу позивача за реалізовану лісопродукцію у період з 01.01.2014 по 15.08.2014 і Реєстрі не оприбуткованої готівки в касу позивача за реалізовану лісопродукцію у період з 01.01.2014 по 15.08.2014, які є відповідно додатками до Акту № 3-35/53 від 23.09.2014 за №3 і №4.

Разом з тим третя особа листом № 3-33/2468 від 30.09.2014 направила Акт № 3-35/53 від 23.09.2014 відповідачу для розгляду та прийняття рішення.

Відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2014, яким на підставі Акта перевірки № 3-35/53 від 23.09.2014, встановлено порушення п.2.6 Постанови №637 від 15.12.2004 Про затвердження Положення про введення касових операцій у національній валюті в Україні та на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, та згідно з абз.3 ст.1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 385136,90 грн.

При цьому позивач в адміністративному порядку оскаржував рішення податкового органу, однак Рішенням Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області № 5006/10/22-01-10-03-14 від 14.11.2014 про результати розгляду первинної скарги Спеціалізованого лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Лісовик", податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2014 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів, що діяв у межах Закону, прийнявши оскаржуване рішення. Адже, в судовому засіданні встановлені інші обставини, ніж ті, які констатовані в Акті № 3-35/53 від 23.09.2014 складеному Шепетівською ОДФІ. Відповідач не перевіривши ці обставини і висновки фінансової інспекції (податкову інформацію), взяв безапеляційно їх до уваги і автоматично застосував фінансову санкцію, передбачену Указом Президента України №436/95, тільки виходячи з Акту № 3-35/53 від 23.09.2014, який є єдиним доказом відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Так, ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 2 вказаного Указу штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Поряд з тим п. 2 Порядку взаємного інформування органів державної контрольно-ревізійної служби України та органів державної податкової служби України про факти фінансових порушень та вжиті заходи, що затверджений Наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Державної податкової адміністрації України від 22.12.2001 № 143/514 (далі Порядок №143/514), передбачено, що метою Порядку є встановлення механізму надання органами державної контрольно-ревізійної служби інформації про факти виявлених за результатами ревізій (перевірок) порушень фінансової дисципліни та зворотного інформування органами державної податкової служби щодо вжитих за цими фактами заходів, що стосуються, зокрема, порушень норм з регулювання обігу готівки.

Пунктом 4 вказаного Порядку визначено, що у разі виявлення за результатами ревізії (перевірки) суб'єкта господарювання порушень фінансової дисципліни, зазначених у п. 2 цього Порядку, у триденний термін від дня підписання акта ревізії (перевірки) або письмових висновків органу державної контрольно-ревізійної служби на заперечення (зауваження) суб'єкта господарювання до акта ревізії (перевірки) з питань, зазначених у п. 2 цього Порядку, орган державної контрольно-ревізійної служби направляє до органу державної податкової служби, у якому платник податку перебуває на податковому обліку, копію акта (довідки) ревізії (перевірки).

На підставі п. 7 Порядку орган державної податкової служби, розглянувши матеріали ревізій (перевірок), приймає у порядку, установленому законодавством, відповідне рішення і в триденний термін від дня його прийняття інформує орган державної контрольно-ревізійної служби.

Тому на виконання вищевказаних норм, третьою особою акт ревізії від 23.09.2014 № 3-35/53 направлений відповідачу для розгляду та прийняття рішення листом від 30.09.2014 за № 3-33/2468.

Відповідачем за наслідками розгляду матеріалів ревізії прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.10.2014 № 001892202 та до позивача застосовано штрафну санкцію.

При цьому судом першої інстанції витребувано від Шепетівської ОДФІ копію Акту №3-35/53 від 23.09.2014 з додатками. Як з'ясовано судом першої інстанції, що Додатків під №4 є 2-ва різного змісту, а саме Реєстр не оприбуткованої готівки в касу позивача за реалізовану лісопродукцію у період з 01.01.2014 по 15.08.2014 (Додаток №4) в якому зафіксовано 2-ва випадки сум не оприбуткованої готівки і Реєстр не оприбуткованої готівки в касу позивача за реалізовану лісопродукцію у період з 01.01.2014 по 15.08.2014 (Додаток №4) в якому зафіксовано 8-м випадків сум не оприбуткованої готівки. Представник третьої особи причину наявності 2-х Додатків під №4 пояснив суду, що Додаток №4 з 8-ма випадками сум не оприбуткованої готівки складений для органу внутрішніх справ з ініціативи якого проводилась ревізія. Податковому органу направлявся тільки Додаток №4 з 2-ма випадками сум не оприбуткованої готівки, так як тільки щодо цих випадків є документальне підтвердження.

Окрім цього, під час розгляду справи у суді першої інстанції, свідок Дмитрач В.В. пояснила, що проводила ревізію позивача, про що складено Акт № 3-35/53 від 23.09.2014, копію якого надано суду. Висновки ревізії щодо несвоєчасного оприбуткування готівки в касу підприємства, зроблено виходячи з наданих позивачем документів, а саме: 1) "Ордер на відпуск лісопродукції"; 2) "Рапорт про рух лісопродукції"; 3) "Прихідний касовий ордер", копії яких є додатками до акту перевірки. Зворотній бік "Ордер на відпуск лісопродукції" не зафіксований (не знімався). А тому свідок вважає, що записи на "Ордері на відпуск лісопродукції" щодо оплати свідчать, що оплата повинна бути проведена у день складання цього ордеру. Отримані 22.05.2014 від ФОП ОСОБА_6, кошти по перерахунку у розмірі 604 гривні, які вказані у Додатку №3 під №57, як невчасно оприбуткована готівка у сумі 604 гривні, свідок суду пояснила допущеною помилкою.

Директор СЛСП "Лісовик" ОСОБА_7 допитаний в суді першої інстанції, як свідок пояснив, що "Ордер на відпуск лісопродукції" підписувались ним і заступником в окремих випадках, але у графах про оплату цього Ордеру є неправдива інформація, так як фактично оплата проводилась коли складався Прибутковий касовий ордер. Ордери виписувались в рахунок зарплати працівників, але відомості про виплату зарплати вилучені працівниками міліції, тому їх та інші вилучені документи не має можливості надати суду.

Разом з тим свідок ОСОБА_8 - головний бухгалтер СЛСП "Лісовик" пояснила суду першої інстанції, що складала "Ордер на відпуск лісопродукції" і "Рапорт про рух лісопродукції", так як це робили на підприємстві до її приходу на посаду, але ким була встановлена форма цих документів їй не відомо. Запис у "Ордері на відпуск лісопродукції", про оплату не свідчить, що оплата проведена у день складання ордеру і цей запис є не правдивим, адже вивіз (отримання) лісопродукції міг тривати декілька днів, зважаючи на її обсяг (кількість), погодні умови, знаходження безпосередньо в лісі та інші об'єктивні обставини, що видно із зворотньої сторони ордеру бланк якого надано суду, який має назву "Відмітки про вивіз лісопродукції". Фактичною датою надходження коштів є дата складання "Прихідного касового ордеру". Коли лісопродукція відпускалась в рахунок зарплати працівникам підприємства, "Прихідний касовий ордер" в цьому випадку є також неправдивими, тобто гроші по цих прихідних касових ордерах не поступали в касу підприємства. Таким способом вона мала намір оформити виплату зарплати працівникам підприємства лісопродукцією (натуральна оплата). Кошти у розмірі 604 гривні від ФОП ОСОБА_6 поступили через банк на рахунок підприємства.

Статтею 23 Закону України "Про оплату праці" № 108/95-ВР від 24.03.1995 заробітна плата працівників підприємств на території України виплачується у грошових знаках, що мають законний обіг на території України. Колективним договором, як виняток, може бути передбачено часткову виплату заробітної плати натурою (за цінами не вище собівартості) у розмірі, що не перевищує 30 відсотків нарахованої за місяць, у тих галузях або за тими професіями, де така виплата, еквівалентна за вартістю оплаті праці у грошовому виразі, є звичайною або бажаною для працівників, крім товарів, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наявним в матеріалах справи письмовим поясненням від 23.12.2014 позивач стверджує 58-м випадків відпуску лісопродукції в рахунок зарплати працівникам та надає докази щодо цього - заяви працівників підприємства і вказує на неможливість надання всіх інших доказів щодо цього факту, так як первинні документи вилучені правоохоронним органом - протоколами огляду від 02.03.2014 та 04.12.2014.

Факт написання заяв про отримання лісопродукції в рахунок зарплати підтвердили допитані у суді першої інстанції в якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, та пояснили, що отриману лісопродукцію самостійно реалізовували або використовували для власних потреб. Кошти за реалізовану лісопродукцію залишали собі, так як це їх зарплата і тому не вносили їх в касу підприємства.

Таким чином наявні інші обставини, ні ж ті, які зафіксовані в Акті № 3-35/53 від 23.09.2014 і Додатках №3 та №4, а саме: 1) 58-м випадків виплати зарплати лісопродукцією працівникам підприємства, що відповідно свідчитиме про неправдивість запису в "Ордері на відпуск лісопродукції" про оплату у день складання ордеру та "Прихідному касовому ордері" складеному про отримання готівки, який також буде неправдивим повністю, адже працівник не повинен вносити готівку, яка є його зарплатою, що очевидно; 2) висновок Шепетівської ОДФІ, що отримані по перерахунку (через банк) від ФОП ОСОБА_6 кошти за лісопродукцію у розмірі 604 гривні є готівковими, чого не може бути.

Порядок №143/514 на який посилається відповідач регулює тільки правила отримання податкової інформації (глава 7 ПК України) від фінансових органів, а тому отримавши цю інформацію, якою в даному випадку є Акт № 3-35/53 від 23.09.2014 податковий орган повинен керуватися вимогами ПК України і Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України №637 від 15.12.2004. Тобто, на думку суду, відповідач повинен провести перевірку позивача, оформивши її результат у порядку визначеному ПК України і у випадку виявлення порушення застосувати штрафні (фінансові) санкції, які застосовуються за порушення норм в тому числі за порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням покладено на органи державної податкової служби (п.113.1 ст.113 ПК України), яким безумовно є Указ Президента України №436/95.

В силу п.1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України №637 від 15.12.2004 (далі - Положення №637), готівка (готівкові кошти) - грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам'ятні монети, які є дійсними платіжними засобами, а готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження. Оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

При цьому, згідно п.2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником (п.3.3 Положення №637).

Відповідно до п. 7.2 - 7.4 Положення №637, під час перевірок з'ясовуються структура підприємства, кількість відкритих поточних рахунків підприємства (підприємця) у банках, наявність у підприємства (підприємця) податкового боргу, результати раніше здійснених перевірок, дотримання ними порядку ведення операцій з готівкою. Органи контролю беруть участь у проведенні спільних перевірок. Перевірка безпосередньо за місцезнаходженням підприємства (підприємця) здійснюється на підставі документів, визначених законодавством України за певний період - квартал, півріччя, рік тощо. Відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку. У разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції на підставі подання органів контролю згідно з законодавством України. Якщо перевіркою підприємства (підприємця) було виявлено порушення, то за її результатами складається акт про перевірку дотримання порядку ведення операцій з готівкою (далі - акт про перевірку) (додаток 9) у трьох примірниках, у якому викладається зміст порушення з відповідним обґрунтуванням. Акт про перевірку має містити висновки про результати перевірки, а також рекомендації керівництву підприємства (підприємцю) щодо усунення виявлених недоліків. Акт про перевірку підписують службові особи, які проводили перевірку, а також керівник та головний бухгалтер підприємства (підприємець). Перший примірник надсилається органам державної податкової служби України за місцем державної реєстрації підприємства (підприємця) для вжиття заходів, що передбачені законодавством України, другий - передається безпосередньо відповідному підприємству (підприємцю), третій примірник залишається в документах органу контролю. Якщо порушень не виявлено, то службові особи, які проводили перевірку, складають довідку за довільною формою, у якій зазначаються назва підприємства, що перевірялося, термін перевірки, посилання на законодавство України, згідно з яким проводилася перевірка, питання, що перевірялися. Зазначену довідку підписують службові особи, які проводили перевірку, а також керівник та головний бухгалтер підприємства (підприємець).

Пунктом 56.21 ст.56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Разом з тим, згідно п.109.1 ст.109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п.116.1 ст.116 ПК України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 березня 2015 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.