Справа № 213/2502/14-а (2-ар/213/1/15)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2015 рокусправа № 213/2502/14-а (2-ар/213/1/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від15.07.2014 р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 р. позовні вимоги задоволено.

Визнано право позивача на отримання державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії у розмірах, встановлених ст. ст.49,50,53,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 р. до зміни законодавства, що регулює ці виплати; зобов'язано відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу державної пенсії (по інвалідності) відповідно до ст. ст.49,50,53,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 р. до зміни законодавства, що регулює ці виплати, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та фактично здійснених виплат; зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової пенсії відповідно до ст. ст.49,50,53,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 р. до зміни законодавства, що регулює ці виплати, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та фактично здійснених виплат.

Позивач звернувся до суду з заявою про роз'яснення постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від15.07.2014 р., обґрунтовуючи її тим, що до цього часу рішення суду не виконано, тому є не зрозумілим виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку і виплати державної та додаткової пенсій, оскільки у позивача з відповідачем різне бачення щодо кінцевої дати здійснення такого перерахунку і виплати.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про роз'яснення рішення суду, не свідчать про незрозумілість судового рішення, а отже не можуть бути вирішені в порядку статті 170 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення та визначає, що таке роз'яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Колегія суддів звертає увагу, що необхідність роз'яснення судового рішення, виходячи з приписів ст. 170 КАС України, зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про роз'яснення рішення суду не свідчать про незрозумілість судового рішення. Заявник вказує на своє бачення щодо кінцевої дати здійснення перерахунку і виплати державної та додаткової пенсій щодо якої судовим рішенням визначено обов'язки.

Так, Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в резолютивній частині винесеної постанови зазначено кінцевий строк нарахування та виплати пенсії, а саме до зміни законодавства, що регулює ці виплати, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та фактично здійснених виплат.

Таким чином, враховуючи те, що звертаючись до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 просив зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому державної та додаткової пенсій з 01.01.2014 р. і до зміни законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2014 р., яку просить роз'яснити позивач, не створює невизначеність відносно кінцевої дати здійснення перерахунку та виплати державної та додаткової пенсій позивачу .

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2015 р. є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 199,. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий