Справа № 806/125/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Житомир справа № 806/125/15

час прийняття: 15 год. 30 хв. категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі представника позивача Наумова А.М.,

за участі представника відповідача Чернюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНСАРА ПЛЮС" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.12.2014 р. №44801/10/18-03, визнання податкової декларації такою, що подана у момент фактичного її отримання,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САНСАРА ПЛЮС" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.12.2014 року № 44801/10/18-03, яким податкову декларацію ТОВ "САНСАРА ПЛЮС" з податку на додану вартість за листопад 2014 року не визнано податковою звітністю; визнати податкову декларацію ТОВ "САНСАРА ПЛЮС" з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, тобто 19.12.2014 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.12.2014 року товариством отримано рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.12.2014 року № 44801/10/18-03, яким податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року не визнано податковою звітністю в зв'язку з порушенням п.48.3 ст.48 та п.49.8 ст.49 Податкового кодексу України, а саме: вказано недостовірне найменування контролюючого органу, до якого подається звітність. Зазначило, що спірне рішення є неправомірним, оскільки вказану податкову декларацію з додатками було оформлено відповідно до вимог законодавства та подано до Житомирської ОДПІ особисто 19.12.2014 року, оскільки в електронному вигляді вона не була прийнята. Отже, рішення контролюючого органу є протиправними. Крім того, у випадку неправомірної відмови контролюючим органом у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання таким органом, тобто 19.12.2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, надав письмові заперечення до позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "САНСАРА ПЛЮС" до контролюючого органу 18.12.2014 року, 19.12.2014 року (в електронному вигляді) та особисто 19.12.2014 року було подано податкову декларацію з податку на додану вартість та розрахунок коригування сум податку на додану вартість за листопад 2014 року. Дана обставина підтверджується квитанціями (а.с.84-84) та копією титульного аркуша декларації (а.с.10).

Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області рішенням від 22.12.2014 року №44801/10/18-03 подану ТОВ "САНСАРА ПЛЮС" податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року не визнано податковою звітністю, оскільки декларація не містить обов'язкового реквізиту, а саме: найменування контролюючого органу, до якого подається звітність (а.с.9).

Досліджуючи спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За змістом норми п.49.8 ПК України, під час прийняття податкової декларації контролюючий орган, в якому перебуває на обліку платник податків, перевіряє лише наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, а прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Згідно п.2 Розділу 3 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", декларація подається до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, одним із таких способів на вибір платника податків:

1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Подання податкової звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі здійснюється відповідно до порядку підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (п.10 розділу 3).

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, платник податків укладає з органом ДПС договір про визнання електронних документів та отримує безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді, що передбачено розділом 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року N 233.

Податкова звітність, надана платником або його представником (у паперовому вигляді, поштою, засобами електронного зв'язку) та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу (пункти 22,23 Наказу № 678).

Згідно п.49.11 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Підпунктом 49.12.2 пункту 49.12 ст.49 ПК України передбачено, що у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Таким чином, письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації в розумінні норм Податкового кодексу України є рішенням, яке підлягає оскарженню, тому посилання податкового органу на те, що оскаржуване повідомлення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а отже і немає підстав для його оскарження, є безпідставним.

Згідно п.4 розділу 2 Інструкції від 10.04.2008 року N 233, податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Як видно із дослідженої судом податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період - листопад 2014 року, яка була подана як в електронному вигляді так і особисто позивачем, під рядком 06 графи "податкова адреса" вказано, що декларація подається до контролюючого органу в 0625 (а.с.10-13).

З цього приводу суд зазначає, що пунктом 4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.11.2013 року N 729 "Про затвердження Формату (стандарту) електронного документа звітності суб'єктів господарювання та Опису довідників, що публікуються з Форматом (стандартом) електронного документа звітності суб'єктів господарювання" передбачено, що кодування областей та територіальних органів, до яких подається звітність, здійснюється відповідно до довідника територіальних органів Міністерства доходів і зборів України.

Відповідно до Довідника числовому коду 0625 відповідає територіальний орган - Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Таким чином безспірно встановлено, що під контролюючим органом з числовим кодом 0625 розуміється Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області. З огляду на це, позивачем при подачі декларації до податкової інспекції було дотримано вимогу п.48.3 ПКУ в частині найменування контролюючого органу, до якого подається звітність та п.4 Наказу від 29.11.2013 року N 729.

Крім того, суд звертає увагу, що договір № 040220131 від 04.02.2013 року про визнання електронних документів на момент подання декларації в електронному вигляді 19.12.2014 року був чинним, що підтверджується листом відповідача від 15.10.2014 року № 35108/10/06-25-18 (а.с.97) та листом від 05.11.2014 року № 37727/10/06-25-15-01 (98), оскільки в даних листах не ставиться під сумнів чинність вищевказаного договору.

Отже, за наявності належним чином заповненої декларації, діючого договору про визнання електронних документів, відповідач був зобов'язаний прийняти декларацію товариства та визнати її податковою звітністю.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача про те, що зазначення контролюючого органу в такий спосіб позивачем не відповідає вимогам ПК України, оскільки за вказаним позивачем числовим кодом податкової інспекції, який є загальноприйнятим і визначеним нормативним актом, ідентифікується найменування контролюючого органу, до якого подається звітність - Житомирська ОДПІ.

Також суд зазначає, що тільки у разі відсутності у декларації такого реквізиту як найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, вона може вважатись неподаною, за наявності же значення, за яким ідентифікується податковий орган та при дотримання інших позицій п.48.3, п.48.4 ПКУ дії податкової інспекції по відмові є необґрунтованими, а підстави відмови у прийнятті - формалізованими.

Отже, враховуючи те, що декларація з податку на додану вартість за листопад 2014 року визнана судом такою, яка належним чином заповнена із зазначенням всіх необхідних реквізитів, відмова Житомирської податкової інспекції у прийнятті вказаного документу є протиправною.

Що стосується вимоги визнати податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, то суд зазначає наступне.

Згідно п.49.13 ПКУ, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Оскільки судом встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом у прийнятті декларації за листопад 2014 року, а її фактичне прийняття відбулось 19.12.2014 року, що вбачається з титульного аркуша декларації із позначкою "отримано Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області 19.12.2014 року", тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивача визнати декларацію поданою 19.12.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків. Будь-яких беззаперечних та достатніх доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача при оформленні та подачі спірної податкової звітності, відповідачем - суб'єктом владних повноважень, суду не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і задовольняє позов підприємства в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.12.2014 року №44801/10/18-03 та зобов"язати прийняти податкову декларацію ТОВ "САНСАРА ПЛЮС" з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками, датою її фактичного отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області - 19.12.2014 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 27 лютого 2015 р.