Справа № 522/3761/15-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3761/15-а
Провадження № 2-а/522/276/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Ільченко Н.А. розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Одеської Міської ради третя особа на буці позивачів що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обєднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26А» про визнання протиправними та скасування рішення Одеської міської ради,

ВСТАНОВИВ :

До Приморського районного суду м.Одеси звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4О, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з позовом до Одеської міської ради про скасування рішення Одеської міської ради № 5586-5625-VI «Про впорядкування займаних приміщень та затвердження заходів щодо реалізації житлових прав мешканців гуртожитку за адресою: м.Одеса, вул.. Ак. Заболотного, 26 А за зверненням громадян».

Крім того, позивачами подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Одеської міської ради № 5586-5625-VI «Про впорядкування займаних приміщень та затвердження заходів щодо реалізації житлових прав мешканців гуртожитку за адресою: м.Одеса, вул.. Ак. Заболотного, 26 А за зверненням громадян».

В обґрунтування доводів даної заяви позивачі зазначають, що Одеська міська рада не визначила нежитлові допоміжні приміщення як такі, що не перебувають у спільній власності мешканців гуртожитку, вирішивши це питання із зясуванням думки інших мешканців, та з дотриманням їх прав на користування спільними приміщеннями, тому на даний час існує реальна небезпека порушення конституційних прав громадян та фактично вже порушуються права та законні інтереси позивачів та інших мешканців гуртожитку на користування спільними приміщеннями гуртожитку.

Відповідно частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що позивачем не надано будь - яких доказів в обґрунтування підстав щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, не надано доказів, які б свідчили про існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Суд вважає, що позивачем обраний невірний шлях забезпечення позову, оскільки зупинення дії рішення Одеської міської ради № 5586-5625-VI «Про впорядкування займаних приміщень та затвердження заходів щодо реалізації житлових прав мешканців гуртожитку за адресою: м.Одеса, вул.. Ак. Заболотного, 26 А за зверненням громадян» судом фактично вирішуєся спір між сторонами по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивачем не було доведено у встановленому законом порядку факту необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а застосування забезпечення позову обмежено приписами статті 117 КАС України, а саме вказана процесуальна дія застосовується тоді, коли існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністртаивного позову задоволенню не підлягає.

З огляду на вказане, керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд:

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.Одеси.

Згідно з частиною третьою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ільченко Н.А.

27.02.2015