Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Київ К/9991/15628/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.Харкова та Державної податкової адміністрації в Харківській області

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2011

у справі №2-а-7622/10/2070

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до 1) Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.Харкова, 2) Державної податкової адміністрації в Харківській області

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2010 в позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2011 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2010 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення ДПІ у Фрунзенському районі м.Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.06.2010 у розмірі 17350 грн., з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позову та скасування рішення № від 01.06.2010 в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17350 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами відповідачів, у яких ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

ДПА у Харківській області проведена планова перевірку магазину позивача, розташованого за адресою: м.Харків, ТЦ «Барабашово» ТП №7 (1065) торгове місце 2107С1 з питань дотримання вимог Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Постанови правління НБУ від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», за результатами якої складено акт від 14.05.2010 №3993/20/40/23/НОМЕР_1.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення п.8,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акта перевірки ДПІ у Фрунзенському районі м.Харкова винесено рішення № від 01.06.2010 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 18030 грн.

Відповідно до ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Щодо порушення п.8 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» то суд першої інстанції, з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що зазначене порушення знайшло своє підтвердження у зв?язку з чим застосування штрафних санкцій в розмірі 680 грн. є правомірним, в цій частині судові рішення не оскаржені.

Касаційні скарги відповідачів стосуються виключно висновків суду апеляційної інстанції про протиправність рішення відповідача про застосування штрафних санкцій в сумі 17350 грн. за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилаються відповідачі у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлені обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у періоді, що перевірявся, позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 05.12.2001 серії ВОЗ №211849, виданим виконавчим комітетом Харківської міської ради, зареєстрований в ДПІ у Фрунзенському районі м.Харкова та був платником єдиного податку.

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що обов'язок ведення обліку товарних запасів не може бути покладений на суб'єктів господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (чинного на час виникнення спірних відносин).

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції що за підтвердження факту ведення книги обліку товарів та послуг у позивача, який на час перевірки перебував на спрощеній системі оподаткування, відсутній обов?язок щодо ведення обліку товарних запасів, у зв?язку з чим застосування штрафних санкцій на підставі ст.21 вищезазначеного Закону в сумі 17350 грн. є протиправним.

Таке застосування норм матеріального права відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 11.06.2013 (справа № 21-147а13), від 25.02.2014 (справа №21-19а14).

Доводи касаційних скарг не можуть бути підставою для скасування постановленого у справі рішення суду апеляційної інстанції з наведених в них мотивів.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.Харкова та Державної податкової адміністрації в Харківській області відхилити, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун