Справа № 822/3012/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 лютого 2015 року м. Київ В/800/863/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів Зайця В.С (суддя-доповідач), Черпіцької Л.Т., Мороза В,Ф., Калашнікової О.В., Сороки М.О., перевіривши заяву Хмельницької митниці про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпресс-М» до Хмельницької митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування картки відмови, -

В С Т А Н О В ИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпресс-М» (далі - ТОВ «Імпресс-М») пред'явило позов до Хмельницької митниці Міндоходів про визнання незаконною та скасування картки відмови в митному оформлені транспортного засобу № 400050000/2013/00107 від 10 липня 2013 року та рішення від 10 липня 2013 року № 400000004/2013/100022/2 про коригування митної вартості товарів; стягнення з Хмельницької митниці Міндоходів на користь ТОВ «Імпресс-М» зайво сплачені митні платежі на суму 7652 грн. 94 коп.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконною та скасовано картку відмови в митному оформлені транспортного засобу № 400050000/2013/00107 від 10 липня 2013 року та рішення від 10 липня 2013 року № 400000004/2013/100022/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто з Хмельницької митниці Міндоходів на користь ТОВ «Імпресс-М» зайво сплачені митні платежі в сумі 7652 грн. 94 коп.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року касаційну скаргу Хмельницької митниці Міндоходів задоволено частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 року скасовано у частині стягнення з Хмельницької митниці Міндоходів на користь ТОВ «Імпресс-М» зайво сплачених митних платежів в сумі 7652,94 грн. та ухвалено нове рішення у цій частині про відмову у позові ТОВ «Імпресс-М» до Хмельницької митниці Міндоходів про стягнення з Хмельницької митниці Міндоходів на користь ТОВ «Імпресс-М» зайво сплачених митних платежів на суму 7652,94 грн.

В решті постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду касаційної інстанції в частині залишення постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року без змін, Хмельницька митниця звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року.

У заяві заявник просить скасувати постанову Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року в частині залишення постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року без змін з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, посилаючись при цьому на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права, що, на його думку, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В заяві зазначає, що постанова Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року у справі № К/800/58076/13 прийнята з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, ніж у справах К/800/53561/14 та К/800/43995/14.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 «Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України» роз'яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Із постанови Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року, з заявою про допуск якого звернулась Хмельницька митниця та ухвал Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі № К/800/53561/14, від 23 жовтня 2014 року у справі № К/800/43995/14 вбачається, що між ТОВ «Імпресс-М» та ТОВ «Промекспорт»(Росія) був укладених контракт №1 від 12 листопада 2008 року поставки товару в асортименті та кількості, вказаних у відвантажувальних специфікаціях, на умовах - FCA м. Санкт-Петербург, якщо інші умови не вказані в специфікації (п. 1.1 контракту).

Відповідно до умов контракту товар поставляється силами і за рахунок покупця ТОВ «Імпресс-М» за адресою м. Хмельницький вул. Тернопільська, 19; продаж товару здійснюється за погодженою продавцем та покупцем ціною, яка включає вартість упаковки, маркування, митне оформлення, оформлення сертифіката походження СТ-1 (п.2.3 контракту). Пунктом 6.1 контракту передбачено, що на кожну партію товару надаються: рахунок-фактура в 3-х екземплярах, сертифікат походження, специфікація на товар, СМR, пакувальний лист, виданий продавцем або виробником паспорт якості, вантажна митна декларація.

ТОВ «Імпресс-М» на виконання умов контракту від 18 грудня 2014 року було здійснено на митну територію України поставку товару згідно Специфікацій до контракту від 05 липня 20013 року № 13(Декларація митної вартості № 40005000/2013/0110324 від 09 липня 2013 року), від 30 серпня 2013 року № 17 (Декларація митної вартості № 40005000/3/014270 від 02 вересня 2013 року) та від 06 вересня 2013 року № 18 (Декларація митної вартості № 40005000/2013/014686 від 10 вересня 2013 року).

Митна вартість поставленого товару у вказаних деклараціях визначалась за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною контракту.

В підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом до вказаних декларацій додавались наступні документи: контракт від 12 листопада 2008 року; рахунок-фактура; специфікація (від 05 липня 20013 року № 13, від 30 серпня 2013 року № 17 та від 06 вересня 2013 року № 18) до контракту від 12 листопаду 2008 року; накладна; СМR; копія експортної декларації країни відправлення; довідка-калькуляція транспортних витрат.

Під час здійснення митного контролю посадові особи Хмельницької митниці прийшли до висновку, що надані до митного оформлення документи не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, в зв'язку із чим було прийнято рішення про коригування митної вартості товару.

Приймаючи постанову від 18 грудня 2014 року у справі № К/800/58076/13, із заявою про допуск якої звернулась митниця, суд касаційної інстанції погодився із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій, яка полягала у тому, що ТОВ «Імпресс-М» під час здійснення поставки товару згідно контракту від 18 грудня 2014 року та Специфікації до контракту від 05 липня 20013 року № 13(Декларація митної вартості № 40005000/2013/0110324 від 09 липня 2013 року) було надано митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, а сумніви митного органу щодо правильності визначення декларантом митної вартості товару - безпідставні.

Разом з цим, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі № К/800/53561/14 та від 23 жовтня 2014 року у справі № К/800/43995/14 суд касаційної інстанції підтримав правову позицію судів першої та апеляційної інстанцій, яка полягала у тому, ТОВ «Імпресс-М» під час здійснення поставки товару згідно контракту від 18 грудня 2014 року та Специфікацій до контракту від 30 серпня 2013 року № 17 (Декларація митної вартості № 40005000/3/014270 від 02 вересня 2013 року) та від 06 вересня 2013 року № 18 (Декларація митної вартості № 40005000/2013/014686 від 10 вересня 2013 року) не було надано митному органу всіх передбачених Митним кодексом України документів для підтвердження заявленою митної вартості товарів.

Таким чином зі змісту доданих до заяви судових рішень вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, у зв'язку з чим суд касаційної інстанції прийняв різні за змістом судові рішення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпресс-М» до Хмельницької митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування картки відмови, для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: