Справа № 2а-1970/2113/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Київ К/800/31021/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Тернопільського обласного центру зайнятості на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 2.04.2013р. у справі

за позовом Тернопільського обласного центру зайнятості

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері»

про стягнення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

17.05.2012р. Тернопільський обласний центр зайнятості (далі Центр зайнятості) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (далі Товариство) штрафу в сумі 12876 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що під час проведеної перевірки Центром зайнятості було встановлено, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про зайнятість населення» не здійснив працевлаштування осіб, направлених до нього Центром зайнятості. На цій підставі до Товариства було застосовано штраф, але відповідач відмовився добровільно його оплачувати.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2012р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2.04.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, Центр зайнятості звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та задовольнити позов. При цьому, скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях Товариство вважає, що судові рішення є законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками перевірки, проведеної Центром зайнятості, складено акт від 22.03.2012р. в якому зазначено, що Товариством, в порушення вимог статті 5 Закону України «Про зайнятість населення», у січні 2011р. відмовлено у працевлаштуванні трьох осіб, направлених на підприємство Бучацьким районним центром зайнятості.

На цій підставі приписом позивача від 22.03.2012р. Товариство зобов'язано сплатити штраф в сумі 12876 грн.

Відмовивши в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, зазначив, що застосований до Товариства штраф є адміністративно-господарською санкцією, яка, відповідно до статті 250 ГК України, може бути застосована до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону України «Про зайнятість населення» у разі відмови у прийомі на роботу громадян із числа категорій, зазначених у пункті 1 цієї статті (крім інвалідів, які не досягли пенсійного віку), у межах установленої броні з підприємств, установ та організацій державна служба зайнятості стягує штраф за кожну таку відмову в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Приписами статті 8 Положення про державну службу зайнятості (затв. постановою Кабінету Міністрів УРСР від 24.06.1991р. N47) Державній службі зайнятості надано право стягувати відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" штрафи з підприємств, установ та організацій усіх форм власності.

Таким чином, застосований Центром зайнятості штраф, є адміністративно-господарською санкцією, передбаченою статтею 238 Господарського Кодексу України.

Статтею 250 цього Кодексу обумовлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З огляду на обставини справи, судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що на час прийняття позивачем рішення про застосування до Товариства адміністративно-господарських санкцій сплинув річний термін, що унеможливлює задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Тернопільського обласного центру зайнятості залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 2.04.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз