Справа № 547/35/15-а
Суддя: Литвин М. М.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 547/35/15-а

Провадження № 2-а/547/5/15

20.02.2015 смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Литвина М. М.,

при секретарі -Сінельник С. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області про визнання дій, що виразилися у відмові в перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірах, передбачених ст.. 50 та ст.. 24 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позов аргументував тим, що він є інвалідом ІІ групи та постраждалим першої категорії від наслідків Чорнобильської катастрофи та має право на призначення пенсії в розмірі, визначеному ст..ст. 50, 54 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

14 січня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому відповідно до вимог ст..ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду ІІ групи та постраждалому першої категорії державних пенсій - основної у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2014 року.

На його заяву відповідач листом від 15 січня 2015 року повідомив, що підстав для перерахунку пенсії немає та зазначив, що розмір пенсії з 1 січня 2014 року визначається постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач прохав визнати дії УПФУ в Семенівському районі Полтавської області щодо відмови в перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату державної пенсії та пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 з 15 липня 2014 року у відповідності до ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2, що діє на підставі доручення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказував, що пенсія позивачу виплачується в розмірі, який не відповідає вимогам ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прохав визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 15.07.2014р. відповідно до ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні представник відповідача - Зубренко І. О., що діє на підставі доручення, проти задоволення позовних вимог заперечила та вказала що пенсії позивачу нараховуються та виплачуються відповідно до Закону України від 14 червня 2011 року № 349-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2012 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач також зазначає, що до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» внесено зміни, де закріплена норма, що виплати з 1 січня 2014 року застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Прохала відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Судом, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, встановлено наступні обставини.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 01.07.2011р. ОСОБА_1 є постраждалим першої категорії від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Довідки серії МСЕ №0175214, виданої 27.06.2011р. ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.

Позивач знаходиться на обліку в УПФУ в Семенівському районі Полтавської області та отримує пенсію як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію (ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Таким чином ОСОБА_1 має право на призначення пенсії в розмірі, визначеному ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач 14 січня 2015 року звернувся із заявою до УПФУ в Семенівському районі Полтавської області, якою прохав здійснити перерахунок та виплату йому, відповідно до вимог ст..ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду ІІ групи та постраждалому першої категорії державних пенсій - основної у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2014 року.

Згідно листа УПФУ в Семенівському районі Полтавської області від 15.01.2015року №2/Г-03 у перерахунку пенсії позивачу було відмовлено та повідомлено, що його пенсія розрахована та виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09 липня 2007 року згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008) визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09 липня 2007 року згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), особам, віднесеним до першої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 05.10.06 р. N 231-У) встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Разом з тим, 14.06.11 р. Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491 -VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.11 р. Пунктом 7 ч. І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.11 р. норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнані такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог, постановами КМУ № 745 від 06.07.11 р. та № 1210 від 23.11.11 р. були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.11 р. по 31.12.13 р. розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен визначатися відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач у період з 01.01.14 р. має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві в період з 01 січня 2014 року застосуванню підлягають ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не вищевказана постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопад 2011 року № 1210

Посилання відповідача на той факт, що пенсія позивачу у спірний період була нарахована та виплачена у розмірі, визначеному постановою КМУ № 1210 від 23.11.11 року, суд вважає необґрунтованими, оскільки застосування зазначеної постанови було розраховано на бюджетний період в 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках, та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві в період з 01 січня 2014 року застосуванню підлягають ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не вищевказана постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопад 2011 року № 1210, а тому у період з 01.01.14 р. вказані постанови застосуванню не підлягали.

Між тим, Закон України «Про внесення змін до Закону України « Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VІІ у Прикінцевих положеннях доповнено пунктом 6-7, згідно якого установлено, крім іншого, що норми і положення, в тім числі і ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявних фінансових бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначений Закон від 31.07.2014 року №1622-VІІ набрав чинності з дня наступного за днем його опублікування 02.08.2014 року в газеті « Голос України» , тобто з 03 серпня 2014 року.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно, позивачу повинні нараховуватись і виплачуватись державні пенсії ( основна і додаткова ) в порядку та в розмірах відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09 липня 2007 року згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008).

Згідно ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту за шість місяців до дня звернення до суду з даним позовом.

При цьому суд зауважує, що порушення прав позивача відбувалося періодично - кожного місяця при отриманні ним сум виплати пенсії, а тому кожного разу при отриманні пенсії в неналежному розмірі позивач мав змогу звернутися до суду за захистом своїх прав.

Таким чином захисту можуть підлягати порушені права за шестимісячний період до часу звернення з позовом до суду, тобто з 16 липня 2014 року.

Згідно ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно ч.2 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи, що позивачем не було надано суду доказів поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом щодо визнання незаконними дій УПФУ в Семенівському районі Полтавської області, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2014року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачеві строку звернення до суду за захистом своїх прав за період з 01.01.2014року по 15.07.2014року включно, тому позовні вимоги за цей період підлягають залишенню без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд вважає, що вимоги позивача про зобов'язання проводити перерахунок та виплати пенсії, встановленої Законом, до змін в законодавстві не підлягають задоволенню, оскільки права позивачки ще не порушенні. Така вимога не підлягає задоволенню через те, що суд у відповідності до приписів п. 1 та п. 2 ст. 2 КАС України не має права зобов'язувати відповідача на майбутнє вчиняти якісь дії.

Згідно ч.1 ст.11 КАСУ, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів доведені перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 71, 94, 99, 100, 158-163, 224-2, 267 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Семенівському районі Полтавської області, що виразилися у відмові ОСОБА_1 провести нарахування та виплату основної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Семенівському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 з 16 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Семенівському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 з 16 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, у розмірі розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області подати звіт до суду першої інстанції про виконання судового рішення на протязі 1 (одного) місяця з дня набрання законної сили постановою суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - підпис

«З оригіналом згідно»

Суддя Семенівського

районного суду Полтавської області М. М. Литвин