Справа № 826/15187/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді: Літвіної Н.М., суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора до Державної реєстраційної служби України, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної реєстраційної служби України, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року адміністративний позов - задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно 21 січня 2014 року за № 10099941 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на об'єкт нерухомого майна: будівлі та споруди бази відпочинку «Топаз» за адресою: АДРЕСА_1

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа - ОСОБА_2, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 2-4030/2004 від 03 грудня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Причорноморського державного регіонального підприємства Державного комітету природних ресурсів України визнано за позивачем право власності на комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складаються з: спального корпусу літ. «А» загальною площею 222, 9 кв.м., будинку відпочинку літ. «Б» загальною площею 44, 8 кв. м., будинку відпочинку літ. «В» загальною площею 24, 6 кв.м., каналізаційної насосної станції літ. «Г» загальною площею 36, 8 кв.м., душ-туалет літ. «Д», альтанки літ. «Е» загальною площею 12, 8 кв.м., трансформаторної підстанції № 1764 літ. «Ж», трансформаторної підстанції літ. «З» та шести будинків вагончиків.

21 січня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 на підставі вищезазначеного рішення суду прийнято рішення № 10099941 про проведення державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на зазначену нерухомість

Між тим, рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2014 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 2-4030/2004 від 03 грудня 2004 року - скасовано. Рішення набрало законної сили 18 червня 2014 року.

Згідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону - державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно до ч. 4 ст. 15 Закону - державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 7 ст. 16 Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону - документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до з ч. 1 ст. 19 Закону - державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону - записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 2.1. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12 грудня 2011 року - для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6. Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно до п. п. 2. 10, 2.11 Порядку = за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Враховуючи, що спірне рішення про реєстрацію нерухомого майна було прийнято на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 2-4030/2004 від 03 грудня 2004 року про визнання права власності на нерухоме майно, яке скасоване рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2014 року, а тому висновок суду першої інстанції про скасування рішення про реєстрацію прав на нерухоме майно є законним та обгрунтованим.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що прокуратура є належним позивачем у справі, оскільки орган, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах відсутній, а у міжрайонної прокуратури немає підстав зазначати будь-якого позивача, інтереси якого захищатимуться у суді.

Крім того, згідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках зазначених законом.

А відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» одним з основних напрямків державної політики є дотримання правових, економічних, організаційних засад проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.