Справа № 2а-5237/11/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Справа № 24837/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника відповідача Шпак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова (тепер Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області ) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» 10.05.2011 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова, в якому просило визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 20.04.2011 р. № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 218014,11 грн.; визнати протиправними дій щодо викладення висновку в п.1 розд.4 акту від 14.04.2011 р. №717/23-409/32639286, про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» ч.5 ст.203, ч.ч.1, 2 ст.215 та ст.216 ЦК України в частині недодержання вимог визначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» при придбанні товарів (послуг) та висновку про відсутність передачі товару (послуги) по вказаних правочинах в порушення ст.662, 655, 656 ЦК України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2011 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова, щодо викладення висновку в п.1 розд.4 акту від 14.04.2011р. №717/23-409/32639286, про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» ч.5 ст.203, ч.1, 2 ст.215 та ст.216 ЦК України в частині недодержання вимог визначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» при придбанні товарів (послуг) та висновку про відсутність передачі товару (послуги) по вказаних правочинах в порушення ст. 662, 655, 656 ЦК України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята без належної оцінки всіх доказів у їх сукупності та без повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Так судом першої інстанції не вказано, які норми господарських угод укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГалФрукт» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» чи які видаткові чи податкові накладні, видані на підставі таких угод, передбачають порушення публічного порядку чи незаконне заволодіння майном держави, а також не вказано посилання на жодний вирок у кримінальній справі, який би доказував вину Товариства з обмеженою відповідальністю «ГалФрукт» чи Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів». Також не вказано, які обов'язкові реквізити на первинних документах відсутні, якій законодавчій нормі вони суперечать та яким чином вони порушують публічний порядок, а також не наводиться фактів про визнання будь-якого первинного документа недійсним.

Представник Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив в задоволенні такої відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місяць апеляційного розгляду, а тому у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України вказане не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова було проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ГалФрукт», що підтверджується актом від 14.04.2011 р. №717/23-409/32639286 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГалФрукт» () з питань правильності формування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2011 року».

Відповідно до акту перевірки було встановлено порушення ч. 5 ст. 203, ч. ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині недодержання вимог цих статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю «ГалФрукт» при придбанні товарів (послуг). Товари (послуги) по вказаних правочинах не були передані в порушення ст. 662, 655, 656 ЦК України. Актом також встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні товарів (послуг) у лютому 2011 р. податковими накладними, виписаними в серпні 2010 р., які підпадають під визначення п. п. 185.1., 198.1. ПК України , а саме, позивачу зменшено податковий кредит на 218014,11 грн.

З цієї підстави відповідачем було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 20.04.2011 р., яким позивачу було зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість на 218014,11 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що не лише сам факт отримання позивачем податкової накладної, а отримання податкової накладної як наслідок фактичного здійснення господарської операції (оскільки саме з цим закон пов'язує обов'язок платника податку видати покупцю податкову накладну) надає підстави для включення відповідних сум до податкового кредиту. Така підставність віднесення сум до податкового кредиту не була доведена суду першої інстанції у встановленому порядку належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції , так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.07.2010 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» була укладена угода поставки №0701009, за якою позивач зобов'язався приймати та оплачувати товар, поставлений на підставі накладних. Крім того, між тими ж сторонами 01.07.2010 р. була укладена угода №2/7/10 на виконання маркетингових досліджень, за якою позивач доручає і оплачує, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» зобов'язується протягом строку дії угоди виконати роботи по маркетинговому дослідженню ринку фруктів, а саме: виконувати підбір нових покупців продукції, виконувати послуги по укладенню договорів поставки, виконати аналіз локального ринку фруктів і сформувати пропозицію по комплексу заходів, що сприятимуть збільшенню обсягів продажу.

Листом №08/04-01 від 08.04.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» надало відповідь на лист Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова №4977/23-420 від 07.04.2011 року, відповідно до якого станом на 08.04.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» не володіло і не винаймало торгових, виробничих та складський приміщень, не володіло основними засобами та товарно-матеріальними цінностями. Загальна чисельність працюючих станом на 04.04.2011 року склала одну особу.

Окрім того, Державною податковою інспекцією в Залізничному районі м.Львова проведено позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» з питань дотримання вимог податкового законодавства в період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року, за результатами якої складено акт №3315/23-2/33196220 від 30.12.2010 року. Цією перевіркою встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» фактично не здійснювало господарської діяльності, немало у власності та користуванні офісних та складських приміщень (лист БТІ №10754 від 08.12.2010 року), не володіло та не користувалось транспортними засобами, проводило нарахування та виплату до Фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття по 2-х працівниках (лист Львівського міського центру зайнятості №9175/10 від 07.12.2010 року). Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» не мало у власності та користуванні земельних ділянок (лист Управління Держкомзему у м.Львові №40/6/414 від 07.12.2010 року та ГУ Держкомзему у Львівській області №01-16/3-5407).

Окрім того, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 29.12.2011 року у справі №1-104/11 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст.1, 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» за злочин, передбачений ст.205 КК України (фіктивне підприємництво), а ОСОБА_7 - за злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України (службове підроблення), із подальшим закриттям справи у вказаних частинах. Розслідуванням у вказаній справі встановлено, що дані особи упродовж 2009-2010 років організовували реєстрацію, придбання та перереєстрацію суб'єктів господарювання на малозабезпечених «підставних» осіб за грошову винагороду, в тому числі Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів», та від імені цих підприємств документально оформлювали неіснуючі операції купівлі-продажу товарно-матеріально цінностей (робіт, послуг).

З матеріалів справи, з долученого до матеріалів справи вироку Сихівського районного суду м.Львова від 06.11.2013 року, в тому числі, видно, що керівник контрагента позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» є громадянин Польщі, який на територію України не в»їжджав.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» в редакції, чинній на дату існування відповідних відносин, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом. Згідно із пп. 7.2.1., п. 7.2 ст. 7 вказаного закону платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками визначені реквізити.

Згідно п.п. 7.4.1. вказаного закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 ст. 6 та ст. 8 цього закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до п. 7.4.4. закону, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Згідно до п. 7.4.5 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Пункт 7.5.1 визначає, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у визначених законом випадках. Згідно із п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, колегія суддів визначає окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку на додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Згідно ст. 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, внаслідок якого позивачем неправомірно віднесено певні суми до податкового кредиту, що в подальшому вплине на суму бюджетного відшкодування, по суті спрямований на незаконне заволодіння майном держави, суперечить інтересам держави і суспільства, та вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, в силу ч. 2 ст. 228 ЦК України є нікчемним.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю.

На думку колегії суддів, з'ясування наведених обставин має істотне значення для правильної юридичної оцінки дій позивача з питання щодо віднесення ним до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених за договором поставки.

При аналізі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених податкових накладних.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал Фрукт» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2011 року у справі №2а-5237/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 17.02.2015 року.