Справа № 826/10510/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Київ К/800/54111/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Головного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві звернулася до суду першої інстанції з позовом в якому просила скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 26.06.2014 року ВП №42495121 про накладення штрафу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надане, обґрунтовано та своєчасно, підстави для скасування вказаної постанови відсутні.

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 заяви на отримання бюджетного відшкодування ПДВ через оформлення облігацій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 139 не подавав, тому зазначений орган не має законних підстав для надання висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за березень-квітень 2011 року на його поточний рахунок.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

На виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 42495121 примусового виконання виконавчого листа № 826/9567/14, виданого 24 грудня 2013 року Окружним адміністративним судом м. Києва, про зобов'язання ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС надати Головному управлінню Державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Києва висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за березень-квітень 2011 року на поточний рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

26 червня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві у межах виконавчого провадження № 42495121 винесено постанову, якою, за невиконання рішення суду, на боржника - ДПІ у Шевченківському районі ДПС - накладено штраф у розмірі 1360, 00 грн.

ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, яка є правонаступником ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС, не погоджується із постановою про накладення штрафу звернулась до суду.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 75 Закону у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 Закону.

Відповідно до ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Позивачем, як боржником у виконавчому провадженні, не надано доказів добровільного виконання в повному обсязі виконавчого листа № 826/9567/14, виданого 24 грудня 2013 року Окружним адміністративним судом м. Києва, та належних доказів на підтвердження поважності його невиконання.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надане, обґрунтовано та своєчасно, підстави для скасування вказаної постанови відсутні.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в

адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. З ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 серпня 2014 року у справі № 826/10510/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: І.Я. Олендер

С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський