Справа № 826/19782/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Консалт Плюс» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма Консалт Плюс» (далі - Позивач, ТОВ «Оптіма Консалт Плюс») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - Відповідач, ДПІ у Дарницькому районі) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

визнати протиправним та скасування рішення Відповідача від 24.10.2014 року №11352/10/26-51-15-01-127, згідно якого податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2014 року та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2014 року ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» не визнані як податкова звітність;

зобов'язати ДПІ у Дарницькому районі прийняти та зареєструвати податкову декларацію Позивача з податку на додану вартість за вересень 2014 року з додатками, датою її фактичного отримання, тобто 20.10.2014 року, та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2014 року з додатками, датою його фактичного отримання, тобто 20.10.2014 року;

зобов'язати Відповідача відобразити задекларовані Позивачем показники податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість за вересень 2014 року в АІС «Податковий блок».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.01.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем протиправно відмовлено Позивачу у прийнятті податкової декларації, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неповному дослідженні судом всіх фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, що спричинило прийняття неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважний представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання на з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважного представника Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати в частині, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що 20.10.2014 року Позивачем подано до ДПІ у Дарницькому районі податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року та додаток №5 до неї, які були прийняті Відповідачем, про що свідчить наявна у матеріалах справи квитанція №2 (т. 1 а.с. 26).

Крім того, 23.10.2014 року ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» було подано до Відповідача уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, яка прийнята на рівні ДПІ у Дарницькому районі, про що свідчить копія квитанції №2 (т. 1 а.с. 33).

Разом з тим, як було вірно встановлено судом, 24.10.2014 року ДПІ у Дарницькому районі прийнято рішення, викладене у листі №11352/10/26-51-15-01-127, яким повідомлено, що надіслані електронною поштою податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2014 року та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за вересень 2014 року зареєстровані, але згідно п. 46.1 ст. 46, п. 48.1 ст. 48 та п. 48.7 ст. 48 ПК України не вважаються податковою звітністю, оскільки порушено порядок складання податкової декларації з податку на додану вартість, а саме: місцезнаходження платника податків.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 46, 48, 49, 201 Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 року №678 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міндоходів України від 25.11.2013 року №708 Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, а також затвердженого наказом Міндоходів України від 05.12.2013 року №765 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачується під час митного оформлення товарів, прийшов до висновку, що у Відповідача не було правових підстав для невизнання податкової декларації Позивача податковою звітністю, оскільки матеріалами справи спростовується посилання податкового органу на відсутність ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» за місцезнаходженням. Крім того, суд зауважив, що встановлення факту не реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не може бути підставою для відмови у визнанні податкової декларації податковою звітністю, звернувши увагу на те, що показники податкової декларації (окремі її обов'язкових реквізитів) під час її прийняття не перевіряються. Крім іншого, суд зазначив, що з огляду на протиправність невизнання податкової декларації податковою звітністю Відповідачем неправомірно вносилися відповідні дані до електронних баз даних.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Приписи п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Тобто, виключно відсутність у податковій декларації передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ПК України відомостей може бути підставою для відмови у її прийнятті органом державної податкової служби.

Згідно п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відмовляючи у прийнятті податкової декларації, ДПІ у Дарницькому районі зазначило про те, що Позивачем порушено порядок складання податкової декларації, а саме: місцезнаходження платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Зі змісту наявних у матеріалах справи податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року та уточнюючої податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року вбачається, що Позивач зазначив в них податкову адресу, як відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: 02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 1-Е. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що між ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» та ТОВ «Домбудплюс» укладено договір суборенди нежитлового приміщення від 15.07.2014 року №150714.11025/20, за умовами якого Позивач приймає в тимчасове платне користування частину нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 1-Е.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками Окружного адміністративного суду м. Києва про необґрунтованість твердження ДПІ у Дарницькому районі про невірне зазначення Позивачем податкової адреси у податкових деклараціях з ПДВ (основній та уточнюючій).

Крім того, судом враховується, що відповідно до п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Порядок подання податкових декларацій в електронному вигляді визначається Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233 (далі - Інструкція №233).

Відповідно до п. 7.5 вказаної Інструкції підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

При цьому пунктом 7.6 Інструкції №233 якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова декларація з ПДВ за вересень 2014 року та уточнююча податкова декларація з ПДВ за вересень 2014 року були направлена Позивачем до Відповідача 20.10.2014 року та 23.10.2014 року відповідно, про що свідчать наявні у матеріалах справи квитанції №2. При цьому жодних відомостей щодо наявності у податкових деклараціях помилок та неприйняття їх податковим органом вказані квитанції не містить.

Оцінюючи доводи Апелянта про те, що ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» не були зареєстровані податкові накладні, розмір ПДВ за якими було включено до уточнюючої податкової декларації за вересень 2014 року, а тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже було зазначено раніше, в силу положень п. 49.8 ст. 49 ПК України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Тобто, питання реєстрації податкових накладних є предметом перевірки на етапі прийняття податкової декларації в силу положень п. п. 48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України, а може бути перевірене шляхом, зокрема, проведення камеральної перевірки у відповідності до вимог ст. 76 Податкового кодексу України.

За таких обставин судова колегія вважає обґрунтованим твердження Окружного адміністративного суду м. Києва про відсутність у ДПІ у Дарницькому районі підстав для прийняття рішення про відмову у прийнятті податкових декларацій Позивача з податку на додану вартість за вересень 2014 року.

Разом з тим, оцінюючи висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі відобразити зареєстровані Позивачем показники податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість за вересень 2014 року в АІС «Податковий блок», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, встановлюється затвердженим наказом Міндоходів України від 05.12.2013 року №765 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів (далі - Порядок №765).

Так, згідно п. 11 розділу І Порядку №765 за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

При цьому пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №765 передбачено, що нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

Наведене свідчить, що нарахування податків в інтегрованій картці платника здійснюється відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, датою граничного строку сплати таких зобов'язань, а при поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів - датою його подання.

Тобто, з моменту подання уточнюючого розрахунку у Відповідача виникає обов'язок внести відповідні зміни до картки платника податків.

Разом з тим, оскільки ДПІ у Дарницькому районі не було визнано податкову декларацію з ПДВ за вересень 2014 року та уточнюючу податкову декларацію з ПДВ за вересень 2014 року податковими звітностями, підстави для внесення відповідних змін у Відповідача були відсутні, що, у свою чергу, свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог у вказаній частині, оскільки захисту підлягають виключно порушені права особи.

Відтак, зважаючи на передбачений пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №765 обов'язок територіальних органів Міндоходів вносити відповідні зміни до облікової картки платників податків з моменту подання останніми, зокрема, уточнюючих розрахунків, Київський апеляційний адміністративний суд вважає, що достатнім та належним способом захисту порушених прав ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» є визнання протиправним та скасування рішення Відповідача від 24.10.2014 року, викладеного в листі № 11352/10/26-51-15-01-127, та прийняття ДПІ у Дарницькому районі податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року та уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за вересень 2014 року датами їх фактичного отримання у відповідності до правил п. 49.13 ст. 49 ПК України.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині скасування рішення про відмову у визнанні податкової декларації та уточнюючого розрахунку податковими звітностями та зобов'язання прийняти останні датами їх фактичного подання, однак вважає передчасним твердження про необхідність зобов'язання Відповідача відобразити показники Позивача з ПДВ за вересень 2014 року в АІС «Податковий блок» згідно поданих податкових звітностей.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду - скасувати в частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2015 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов'язання Державну податкову інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відобразити задекларовані товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Консалт Плюс» показники податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість за вересень 2014 року в АІС «Податковий блок» та ухвалити у вказаній частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Консалт Плюс» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.