Справа № 340/99/15-а
Суддя: Данилюк М. П.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №340/99/15-а
Номер провадження №2-а/340/18/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Данилюк М.П.,

з участю: секретаря Фурманюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо зменшення розміру пенсії та скасування розпорядження про проведення перерахунку пенсії, скасування акту зустрічної перевірки, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати та провести відповідні пенсійні виплати, продовжувати виплачувати їх та стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд із адміністративним позовом про визнання неправомірними дій щодо зменшення розміру пенсії та скасування розпорядження про проведення перерахунку пенсії, скасування акту зустрічної перевірки, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати та провести відповідні пенсійні виплати, продовжувати виплачувати їх та стягнення судових витрат до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до протоколу управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі №300166 від 10.09.2001 року їй призначено пенсію за віком, як працівнику освіти.

25.07.2009 року нею до управління ПФУ У Верховинському районі було додатково подано довідку про заробітну плату за період роботи по сумісництву з липня 1995 р. по червень 2000 р. у СПД ОСОБА_2 на підставі яких було проведено перерахунок розміру пенсії з 01.04.2010 року. Розмір нарахованої їй пенсії збільшувався відповідно до проведених управлінням ПФУ у Верховинському районі індексацій (перерахунків) та інших перерахунків згідно нормативних документів ВРУ, КМУ і до 01.11.2012 р. становив згідно розпорядження УПФУ у Верховинському районі про перерахунок пенсії 2806,87 грн.

Листом від 03.11.2014 року № 3792/03 управління ПФУ у Верховинському районі її повідомлено, що у зв'язку із поданими нею документами на перерахунок пенсії 25.07.2009 року у неї виникла переплата пенсії сума переплати пенсії за період з 01.04.2010 року по 01.11.2012 року становить 37300,66 грн.

В подальшому нею встановлено, що 04.10.2012 року головним спеціалістом відділу аудиту головного управління ПФУ у Івано-Франківській області було проведено аудиторське дослідження щодо достовірності видачі довідки про заробітну плату від 25.07.2009 р. №4 і що довідка не відповідає дійсності.

На підставі довідки державної податкової служби в Івано-Франківській області від 14.08.2014 року №1777/9/18-215/247 і згідно розпорядження УПФУ у Верховинському районі від 06.11.2013 р. №108685 розмір пенсії їй перераховано і зменшено з 2906,87 грн. до 1342,55 грн. Відповідач повідомив її про зменшення їй пенсії тільки на її вимогу 03.11.2014 року. Протокол засідання комісії УПФ у Верховинському районі на підставі якого проводиться зменшення пенсії їй не надано, а також таке рішення, як їй повідомили усно, не приймалось.

Вважає, що рішення управління ПФУ у Верховинському районі є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить прийняти до відома заяву ОСОБА_2 в якого вона працювала, позов задовольнити, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Коземчук М.М. в судове засідання не з'явився, ним було подано заперечення на позов, в якому позовні вимоги позивача не визнав, просить в позові відмовити з підстав зазначених у запереченні.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що після заняття підприємницькою діяльністю він працював державним службовцем і головою державної адміністрації його примушено внести переплату нараховану ОСОБА_1 УПФ у Верховинському районі, однак вказує, що позивачка працювала обліковцем і на підставі відомостей про оплату заробітної плати їй видав довідку про доходи із якої проводився перерахунок пенсії, а також є наказ про прийняття її на роботу та звільнення із роботи.

Відповідно матеріалів пенсійної справи, а саме, протоколу управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі № 300166 від 10.09.2001 р. позивачці призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти.

25.07.2009 р. позивачка подала до УПФУ у Верховинському районі довідку №4 від 25.07.2009 року про розмір заробітної плати за період з 01.07.1995 р. по 30.06.2000 р. видану СПД ОСОБА_2, на підставі якої їй було проведено перерахунок розміру пенсії. Щомісячний розмір призначеної позивачці пенсії з 01.05.2012 р. становив 2806,87 грн.

Головним спеціалістом відділу аудиту головного управління ПФУ у Івано-Франківській області 04.10.2012 року було проведено перевірку правильності призначення та визначення розмірів пенсії за довідкою №4 від 25.07.2009р. про заробітну плату виданою СПД ОСОБА_2, в ході якої виявлено, що довідка не відповідає дійсності на підставі довідки державної податкової служби в Івано-Франківській області від 14.08.2014 р. №1777/9/18-215/247.

Відповідно до розрахунку переплати пенсії по пенсійній справі №108685 у ОСОБА_1 за період з квітня 2010 р. по жовтень 2012 р. утворилася переплата в розмірі 37300,66 грн. (а.с.14).

Листом від 03.11.2014 року № 3792/03 УПФУ у Верховинському районі позивачку повідомлено про перерахунок пенсії та що розмір пенсії буде зменшено (а.с.10).

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року із змінами та доповненнями позивачкою надано до управління ПФУ у Верховинському районі довідку про отриманий заробіток роботи за період з 01.07.1995 р. по 01.07.2000 року. Заробіток за період роботи до 01.07.2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід) виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 01.07.2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Довідка про заробіток для обчислення пенсії видана ОСОБА_1 - СПД ОСОБА_2 від 25.07.2008 року за № 4 відповідала додатку до п.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії й відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Виходячи зі змісту вище наведених норм, суд зазначає, що обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються з страхувальника.

Судом встановлено, а з боку відповідача не спростовано той факт, що жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку ОСОБА_1 не допущено, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонерки, у суб'єкта владних повноважень не було.

Більше того, представником відповідача не подано доказів, які б підтверджували фіктивність виданих довідок в цілому. Та обставина, що окремі відомості зазначені в довідках не підтвердились при проведенні перевірки не може бути беззаперечною підставою для формування висновку щодо їх недостовірності та слугувати підставою для припинення виплати пенсії в такому розмірі (згідно статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"). Факт допущення зловживань з боку позивачки ОСОБА_1 не підтверджено.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до приписів ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

У ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що працюючи на посаді державного службовця, його, як колишнього підприємця в якого працювала позивачка, зобов'язано головою Верховинської райдержадміністрації внести в рахунок виведеної заборгованості по переплаті пенсії, на думку управління ПФУ у Верховинському районі, по виданій ним довідці про заробітну плату позивачці суму боргу в розмірі 37000 грн. які він оплатив від імені ОСОБА_1, хоча позивачка дійсно працювала в нього обліковцем.

Враховуючи вище наведене, відповідно до ст.1166 ЦК України, саме відповідач повинен був довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди ( її розмір) та причинний зв'язок між ними.

З урахуванням того, що довідка про роботу та заробітну плату ОСОБА_1 №4 від 25.07.2009 р. видана СПД-фізична особа ОСОБА_2, який згідно довідки №2107/Д/17-06 від 12.05.2010 року, дійсно знаходився на обліку в ДПІ по Верховинському районі з 10.03.1995 р. по 24.10.2000 р. та перебував на загальній системі оподаткування та за умови доведення відповідачем факту внесення до них недостовірних даних, суми надміру виплачених пенсій ОСОБА_1 повинно відшкодовувати підприємство, яке видало довідку, а в цьому випадку СПД-фізична особа ОСОБА_2

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено належними доказами факт роботи по сумісництву, ОСОБА_1 в період з липня 1995 р. по червень 2000 р. у СПД-фізичної особи ОСОБА_2 та нарахування їй протягом цього періоду заробітної плати, а тому суд вважає, що розпорядження від 06.11.2013 року №108685 про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 2806,87 грн. до 1442,65 грн., оскільки при визначенні цього розміру пенсії не враховано фактичний період роботи та заробітну плату ОСОБА_1 в період з липня 1995 р. по червень 2000 р. у СПД- фізичної особи ОСОБА_2, слід визнати протиправним та скасувати, а також зобов'язати відповідача виплатити позивачу суму утриманих коштів із її пенсії.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі ст.ст. 8, 19, 22, 124 Конституції України, ст.ст. 101,103, 104 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ст. ст. 17,49, 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 1166, 1215 ЦК України, ст. ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та незаконними дії управління ПФУ у Верховинському районі Івано-Франківської області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 та скасувати розпорядження від 02.10.2012 року №108685 про проведення перерахунку пенсії з 2806,87 грн. до 1342,65 грн.

Зобов'язати управління ПФУ у Верховинському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2012 р. з врахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995 р. по 01.07.2000 р. за роботу по сумісництву у СПД - фізичної особи ОСОБА_2 та основному місці роботи у Білоберізській ЗОШ I-III ступенів, провести відповідні пенсійні виплати та продовжувати виплачувати їх надалі ( з врахуванням індексацій та підвищень, встановлених законами України, постановами Уряду та іншими нормативними актами).

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 73,08 грн. сплаченого ним судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: _______________ М. П. Данилюк