Справа № 466/1193/14а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Справа № 876/8077/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 23 липня 2014р. по справі №466/1193/14а за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про застосування дисциплінарних стягнень, визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.02.2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнень, просить скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.01.2014 р. №12-к про оголошення догани ОСОБА_1; скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.02.2014 р. №24-к про оголошення догани ОСОБА_1; скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.06.2014 р. №137-к про застосування заходів дисциплінарного впливу до ОСОБА_1; визнати неправомірними дії голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки за досягнення у праці та складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг та вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. №268 зі змінами і доповненнями та невиплати ОСОБА_1 преміальних згідно з Положенням про преміювання працівників виконавчих органів Львівської міської ради, затвердженого ухвалою від 13.02.2007 р. №558 зі змінами і доповненнями; визнати неправомірними дії голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо проведення та встановлення щорічної оцінки ОСОБА_1 за звітний 2013 рік; заборонити голові Франківської районної адміністрації вчиняти дії поза межами власної компетенції та/або такі, що спрямовані на дискримінацію та порушення трудових прав головного спеціаліста юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_1; стягнути з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у сумі 20584 грн. 50 коп. за період з 17.05.2013 року по 23.07.2014 р.; стягнути з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 3000 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 23 липня 2014р. позов задоволено частково. Скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.01.2014 р., №12-к про оголошення догани ОСОБА_1; розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.02.2014 р., №24-к про оголошення догани ОСОБА_1; розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.06.2014 р., №137-к про застосування заходів дисциплінарного впливу до ОСОБА_1; визнано неправомірними дії голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки за досягнення у праці та складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг та вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р., №268 зі змінами і доповненнями та невиплати ОСОБА_1 преміальних згідно з Положенням про преміювання працівників виконавчих органів Львівської міської ради, затвердженого ухвалою від 13.02.2007 р., №558 зі змінами і доповненнями; визнано неправомірними дії голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо проведення та встановлення щорічної оцінки ОСОБА_1 за звітний 2013 рік; стягнуто з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у сумі 20584 грн. 50 коп. за період з 17.05.2013 року по 23.07.2014 р. та моральну шкоду у сумі 500 грн.

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради оскаржила дану постанову, з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що підставою прийняття розпорядження Франківською районною адміністрацією 23.01.2014р. №12-к «Про оголошення догани ОСОБА_1» послужило неналежне виконання головним спеціалістом юридичного відділу ОСОБА_1 посадових обов'язків в частині несвоєчасного, та як наслідок неналежного представництва районної адміністрації в суді, зокрема по цивільній справі за позовом Франківської районної адміністрації до ОСОБА_2. третя особа ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва. Розгляд вказаної справи було призначено на 16:30 год. 24.12.2013р. у приміщенні Франківського районного суду м.Львова. Однак, ОСОБА_1 з'явилась до суду лише о 17:30 год., що на годину пізніше. Даний факт підтверджує і сама ОСОБА_1, пред'явивши до матеріалів справи суду повістку районного суду, де зазначено; «перебувала у судовому засіданні з 17:30 год. до 17:50 хв.

Окрім того, із журналу судового засідання від 24.12.2013р. по даній справі вбачається час початку розгляду справи - 17:38:36 год., що аж ніяк не 16:30 год.

В судовому засіданні 23.07.2014р. ОСОБА_1 підтвердила про те, що була проінформована на нараді у начальника відділу ще за чотири дні до засідання про необхідність взяття участі у судовому засіданні по справі ОСОБА_2, однак судом першої інстанції даного факту до уваги взято не було.

Підставою прийняття розпорядження Франківською районною адміністрацією 18.02.2014р. №24-к «Про оголошення догани ОСОБА_1» послужило неналежне виконання головним спеціалістом юридичного відділу ОСОБА_1 посадових обов'язків в частині несвоєчасного надання відповіді на звернення ЛКП «Магістральне». Зокрема, до районної адміністрації надійшов лист вказаного ЛКП 22.11.2013р. за №2-23655, проект відповіді на даний лист ОСОБА_1 підготовлено 31.12.2013, тобто допущено порушення місячного терміну на 6-ть днів. Вказану обставину також було виявлено прокуратурою Франківського району м.Львова у поданні про усунення порушень Законів України «Про звернення громадян», «Про доступ до публічної інформації» причин та умов, що їм сприяли.

02.03.2012р. №54-к Франківської районною адміністрацією прийнято розпорядження «Про проведення атестації посадових осіб Франківської районної адміністрації», яким ознайомлено працівників районної адміністрації про час та місце проведення атестації. 26.04.2012р. складено атестаційний лист.

22.05.2012р. №122-к Франківської районною адміністрацією прийнято розпорядження «Про результати атестації посадових осіб Франківської районної адміністрації» у якому встановлено факт невідповідності займаній посаді певним працівникам, зокрема і ОСОБА_1 Причиною цього було відсутність відповідної освіти та належного рівня знань законодавства України, оскільки остання під час атестації немала відповідей на поставлені перед нею питання професійного спрямування.

06.11.2012р. №301-к Франківської районною адміністрацією прийнято розпорядження «Про результати повторної атестації посадових осіб Франківської районної адміністрації» у якому повторно встановлено факт невідповідності займаній посаді певним працівникам, зокрема і ОСОБА_1 Причиною цього було відсутність відповідної юридичної освіти та належного рівня знань законодавства України, оскільки остання під час атестації знову немала відповідей на поставлені перед нею питання професійного спрямування.

Суду не надано доказів здобуття на даний час ОСОБА_1 юридичної освіти.

Судом встановлено, що 04.07.2014р. ОСОБА_1 подано чергову щомісячну інформацію про кількість постанов адміністративної комісії, що скеровувались у 2013-2014р.р. до ВДВС з примусового стягнення штрафу за продаж алкоголю у заборонений час доби.

Згідно даних ОСОБА_1 на виконанні перебуває 34 постанови на загальну суму 34510 грн. 00 коп.

Згідно листа Франкського ВДВС ЛМУЮ від 09.07.2014р. №ЦВ-13/12180 станом на початок липня 2014р. на виконанні залишається 7 постанов на загальну суму 21100 грн. 00 коп. з примусового стягнення штрафу за продаж алкоголю у заборонений час доби.

Наведені факти свідчать про грубе порушення п.2.4 посадової інструкції ОСОБА_1 за період 2013-2014р.р.: «здійснює контроль за виконанням рішень комісії. Звертає на примусове виконання винесені постанови про адміністративні правопорушення, контролює їх виконання».

Твердження позивача про погіршення стану здоров'я після оголошення розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності є безпідставним, оскільки позивач у позовній заяві сам визнає факт своєї інвалідності, яку встановлено ще до оскаржуваних розпоряджень. Крім цього, ще до оголошення догани позивач часто був відсутній на робочому місці у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, зокрема протягом 2011р. ОСОБА_1 перебувала на лікарняному 51 день, у 2012р. 30 днів, що свідчить про постійне та стійке зменшення та зниження рівня її працездатності, що також негативно позначається на роботі інших працівників юридичного відділу, оскільки вони повинні виконувати частину обов'язків замість позивача, що підтверджується листом Франківської районної адміністрації від 10.04.2014р. №4-35-741. Аналогічна ситуація супроводжувалась у 2013-2014р.р.

Вважає, що відповідачем правомірно, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку та інші обставини, з двох наявних видів дисциплінарних стягнень, обрано догану, як вид дисциплінарного стягнення.

Крім цього, при обранні виду дисциплінарно стягнення до позивача, відповідач керувався службовою запискою начальника відділу.

Вказані документи підтверджують факт неналежного виконання позивачем, як посадовою особою органу місцевого самоврядування, своїх посадових обов'язків та порушення трудової дисципліни.

Проте, до позивача застосовано лише один вид покарання (догану), а відсутність преміювання та надбавки є наслідком притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, та базується виключно на вимогах чинного законодавства України: відповідно до ст.151 КЗпП, протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються (аналогічні вимоги містить Положення про преміювання працівників виконавчих органів Львівської міської ради); відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Встановлення надбавки має диспозитивний (а не імперативний характер) та є виключною компетенцією керівника установи.

Премія, як і надбавка, не є обов'язковим платежем, а призначається керівником на підставі аналізу діяльності працівника.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам надано право в межах затвердженого фонду здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також додержавних та професійних свят та ювілейних дат. Положення про преміювання працівників районної адміністрації передбачено порядок та розмір преміювання працівників, зокрема преміювання працівників здійснюється керівником на підставі інформації про особистий вклад кожного, в тому числі неналежне виконання посадових обов'язків. Тому безпідставним є покликання позивача на необхідність встановлення всім працівникам однакового розміру премії, передбаченого кошторисом.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивачку та її представника, які просять залишити без змін рішення суду, представника відповідача, який просить скасувати рішення суду першої інстанції, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою оголошення догани ОСОБА_1 та видання відповідачем оскаржуваного розпорядження від 23.01.2014 р., №12-к стали службові записки начальника юридичного відділу від 31.12.2013 р. та 22.01.2014 р. у яких йшлося про відсутність позивачки у судовому засіданні 24.12.2013 р., а згодом про її запізнення до Франківського районного суду м.Львова в якості представника третьої особи (Франківської районної адміністрації) у справі за позовом Франківської рай адміністрації до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном.

На спростування даних обставин, позивачка надала відповідачу 09.01.2014 р. докази її присутності у судовому засіданні 24.12.2013 р. - повістки, що визнав представник відповідача. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано суду доказів даного порушення правил поведінки ОСОБА_1, тому оголошення догани є незаконною.

Підставою оголошення догани ОСОБА_1 та видання відповідачем оскаржуваного розпорядження від 18.02.2014 р., №24-к стало подання прокуратури Франківського району м.Львова, де йшлося про порушення ОСОБА_1 терміну розгляду звернення ЛКП «Магістральне» та надання відповіді з порушенням ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

Дане розпорядження підлягає скасуванню і з таким погоджується колегія суддів, оскільки лист ЛКП «Магістральне» №229 від 21.11.2013 р. не підпадає під жоден з документів про які йдеться у цьому Законі, а на виконання розпорядження Франківської районної адміністрації від 12.09.2013 р., №364, яким було зобов'язано це ЛКП подати документи для пред'явлення позову Франківською районною адміністрацією. В подальшому, позовна заява була підготовлена ОСОБА_1 та подана до Франківського районного суду відповідачем 18.12.2013 р., тому застосування дисциплінарного стягнення до позивачки є незаконним.

Щодо притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності розпорядженням №137-к від 23.06.2014р., то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виявлені прокуратурою порушення перебувають за межею повноважень позивачки як секретаря спостережної комісії, оскільки фактично відповідальність по організації роботи спостережної комісії несе Франківська районна адміністрація, яка переклала відповідальність на позивачку.

Щодо щорічної оцінки позивачки за 2013 рік, то колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до Порядку проведення щорічної оцінки виконання посадовими особами міської ради та її виконавчих органів покладених на них обов'язків та завдань, затвердженого розпорядженням міського голови від 20.12.2013 р., №875-к, - не підлягають оцінюванню особи, призначені на посаду у звітному році. 30 травня 2013 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді рішенням суду від 16.05.2013р.

14.03.2014 р. позивачку ознайомлено зі щорічною оцінкою виконання посадових обов'язків і завдань за 2013 рік. У розділі 4 (результати щорічної оцінки) бланка безпосередній керівник позивачки (начальник юридичного відділу) зазначив, що ОСОБА_1 заслуговує на оцінку «задовільно». Однак головою районної адміністрації було поставлено оцінку «низька», що суперечить згаданому вище Порядку проведення щорічної оцінки…, оскільки безпосередній керівник оцінює виконання посадової інструкції, завдань та заповнює розділи 3 і 4 типової форми, а тому заповнення оціночної таблиці головою районної адміністрації є порушенням вказаного порядку та перевищенням владних повноважень, тобто неправомірними дії голови Франківської районної адміністрації, що не спростовано в суді першої та апеляційної інстанції представником апелянта.

Щодо вимоги про невиплату позивачці надбавки за досягнення у праці та складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг та вислугу років та невиплати преміальних, згідно з Положенням про преміювання працівників виконавчих органів Львівської міської ради, затвердженого ухвалою від 13.02.2007 р., № 558 зі змінами і доповненнями, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач неправомірно припинив нараховувати та виплачувати позивачці вказану вище надбавку з 30.05.2013 р., що стверджується матеріалами справи, а головою Франківської районної адміністрації неправомірно позбавлено позивачку частини заробітної плати - такої надбавки.

Обгрунтованість невиплати позивачці премії, не доведена відповідачем як суду першої так і апеляційної інстанції.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно задоволену таку, оскільки сам факт скасування оскаржуваних позивачкою розпоряджень про оголошення доган є сатисфакцією задоволення моральної шкоди.

Покликання позивачки на причинно-наслідковий зв»язок між оголошенням догани 24.01.2014р. та погіршенням здоров»я 27.01.2014р., не заслуговує на увагу, оскільки таке не встановлюється оглядом лікаря, а тому в даній частині постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової - про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення суми моральної шкоди.

Крім того, судом першої інстанції не вирішено позовну вимогу заборонити голові Франківської районної адміністрації вчиняти дії поза межами власної компетенції та/або такі, що спрямовані на дискримінацію та порушення трудових прав головного спеціаліста юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_1, в задоволенні якої позивачці колегія суддів вважає слід відмовити, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що в решті постанова суду є правомірна, винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, за повного та належного дослідження доказів, а тому доводи апеляційної скарги її не спростовують.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1, 2 ч.1 ст.198, ст.200, п.2 ст.201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 23 липня 2014р. по справі №466/1193/14-а - змінити.

Позов задоволити частково.

Відмовити в задоволенні позову про заборону голові Франківської районної адміністрації вчиняти дії поза межами власної компетенції та/або такі, що спрямовані на дискримінацію та порушення трудових прав головного спеціаліста юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_1, а також стягнення моральної шкоди.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 27.02.2015р.