Справа № 2а-7576/10/1070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Київ К/9991/11911/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Карася О.В., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Кохан О.С.,

за участю:

представника позивача - Яковенко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2011 року

у справі № 2а-7576/10/1070

за позовом Автогаражного кооперативу «Кермо»

до 1. Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

2. Державної податкової адміністрації в Київській області

про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Автогаражний кооператив «Кермо» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області (далі - відповідач-1), Державної податкової адміністрації в Київській області (далі - відповідач-2) про визнання протиправними рішення Ірпінської ОДПІ Київської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0/1993 від 11 червня 2010 року та рішення ДПА в Київській області № 1697/10/25-017/187-777 від 12 серпня 2010 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року позов був задоволений частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Ірпінської ОДПІ Київської області № /0/1993 від 11 червня 2010 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2011 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі Ірпінська ОДПІ Київської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2011 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу Автогаражний кооператив «Кермо», посилаючись на те, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2011 року є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПА в Київській області була проведена перевірка за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахункових операцій за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а саме: господарської одиниці - каси підприємства, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Заводська, 1Б, та належить суб'єкту господарської діяльності - Автогаражному кооперативу «Кермо», за результатами якої складений акт від 20 травня 2010 року на бланку № 001888 (зареєстрований за № 1871/1000/23/24880276).

За висновками акту перевірки, позивачем були порушені вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які полягали у тому, що протягом 2010 року позивач приймав від членів кооперативу кошти на загальну суму 977,75 грн. на відшкодування вартості електроенергії без використання реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки, книги обліку розрахункових операцій, а шляхом оформлення прибуткових касових ордерів.

11 червня 2010 року Ірпінська ОДПІ Київської області на підставі вказаного акту перевірки прийняла рішення № /0/1993, яким на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосувала до Автогаражного кооперативу «Кермо» штрафні (фінансові) санкції у сумі 4888,75 грн.

Вказане рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого рішенням ДПА в Київській області № 1697/10/25-017/187-777 від 12 серпня 2010 року «Про результати розгляду скарг» скаргу Автогаражного кооперативу «Кермо» було залишено без задоволення, а оспорювань рішення - без змін.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Автогаражний кооператив «Кермо» як споживач за договором № 1863 від 01 жовтня 2008 року, укладеним з ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», не являється продавцем електроенергії членам кооперативу, з огляду на що приймання від членів кооперативу коштів за спожиту ними електроенергію із оформленням прибуткових касових ордерів не являється порушенням вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

При цьому, згідно з визначенням, наведеним в абзаці 4 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

За приписами пункту 1 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2008 року між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» (постачальником) та Автогаражним кооперативом «Кермо» (споживачем) був укладений договір про постачання електричної енергії № 1863, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 83,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним енергії та здійснює інші платежі за умовами договору.

Відповідно до положень підпункту «в» пункту 4.4 статті 4 статуту Автогаражного кооперативу «Кермо» члени кооперативу зобов'язані нести всі витрати по утриманню і експлуатації належного гаража на території кооперативу в розмірі, визначеному загальними зборами кооперативу, органів правління.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що приймання Автогаражним кооперативом «Кермо» від членів кооперативу коштів за спожиту ними електроенергію із оформленням прибуткових касових ордерів є операціями, при виконанні яких реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не застосовуються.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про безпідставність застосування до Автогаражного кооперативу «Кермо» штрафних (фінансових) санкцій оспорюваним рішенням.

Доводи касаційної скарги вищевикладеного не спростовують.

З огляду на те, що касаційна скарга не містить посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень згідно положень частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення судів попередніх інстанцій підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Ірпінської ОДПІ Київської області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.В. Карась

_____________________ Т.М. Шипуліна