Справа № 2-а-2356/2011/2205
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2356/2011/2205

Головуючий у 1-й інстанції: Дворнік О.С.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

02 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року позивач звернувся до Деражнянського районного суду Хмельницької області з позовом до управління праці і соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про визнання дій відповідача протиправними; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2009-2010 роки, виходячи з 3 мінімальних заробітних плат з урахуванням проведених виплат.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2011 року позов задоволено: визнано дії відповідача неправомірними; зобов'язано Управління праці і соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2009-2010 роки в розмірі 3 мінімальних заробітних плат у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобов'язання виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, 3 категорії.

За 2009-2010 роки позивачу було виплачено одноразову допомогу на оздоровлення в розмірі 75 грн., що не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, інваліду 3 групи передбачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 3 мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладені приписи статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції станом на 05.07.2007 року є чинними, та на час спірних правовідносин не зупинялись та не змінювались іншими нормативно-правовими актами.

Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яким встановлено розмір щорічної допомоги як величину, кратну до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) встановлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, особам 3 категорії.

Відповідач при нарахуванні позивачу щорічних виплат на оздоровлення керувався Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12.07.2005 року № 562 та виплатив позивачу суму допомоги на оздоровлення в меншому розмірі ніж це передбачено вищевказаним Законом, у зв'язку з чим його право підлягає захисту у спосіб, встановлений Конституцією та чинним законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що суд першої інстанції, правильно застосувавши норми матеріального права при вирішенні даної справи, не врахував ряд процесуальних норм, порушення яких призвело до неправильного вирішення справи.

Так, судом першої інстанції не враховано пропущений позивачем строк звернення до адміністративного суду, не надано оцінку поважності причин його пропуску та помилково зобов'язано управління праці і соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації здійснити виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2009- 2010 роки.

Суду першої інстанції слід було виходити з положень ст. 99 КАС України, згідно з ч. 2 якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних норм, позивач, звертаючись до суду в порядку адміністративного судочинства, повинен керуватись нормами Кодексу адміністративного судочинства України щодо строків звернення до суду.

Так як, в позовних вимогах позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, суд першої інстанції мав би ще на стадії відкриття провадження у справі винести ухвалу про залишення адміністративного позову в частині поновлення позивачу строку звернення до суду по вимогам, які стосуються періоду, за 2009 рік без розгляду відповідно до ст.100 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що чинним КАС України не передбачено поновлення судом строку для звернення до адміністративного суду. Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України суд може визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на отримання щомісячної державної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат підлягає захисту лише за 2010 рік.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргуУправління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації задовольнити частково .

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про перерахунок пенсії скасувати .

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік,- залишити без розгляду.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 , як особі постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС, 3 категорії щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік неправомірними.

Зобов'язати управління праці і соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2010 рік з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.