Справа № 809/481/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року К/800/64478/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області на окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року по справі № 809/481/14

за позовом Приватної торгово-виробничої фірми «Флоріада» (далі - Фірма)

до Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі

Івано-Франківської області (далі - Управління)

третя особа ОСОБА_5

про визнання дій незаконними, зобов'язання утриматись від вчинення дій та

зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватна торгово-виробнича фірма «Флоріада» звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління про визнання дій незаконними, зобов'язання утриматись від вчинення дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 9 квітня 2014 року постановлено окрему ухвалу, якою повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про допущені Управлінням Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області порушення вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, по дотриманню строків розрахунку Приватній торгово-виробничій фірмі «Флоріада» (ідентифікаційний код 32290806) сум до відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної ОСОБА_5 на пільгових умовах згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту «ж» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для вжиття заходів до усунення причин та умов, що сприяли вказаним порушенням.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року апеляційну скаргу Управління залишено без задоволення, а окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року - без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на відсутність підстав для їх ухвалення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами під час розгляду справи встановлено, що згідно протоколу № 958 від 4 серпня 2009 року Управлінням з 5 травня 2009 року ОСОБА_5 призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пунктом «ж» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII). При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону 1058-IV, пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція ).

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємство в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 6.9 Інструкції передбачено, що в разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Судами встановлено, що Управлінням в порушення вимог пункту 6.4 Інструкції Фірмі визначено розмір сум до відшкодування з розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_5 згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пункту «ж» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ вперше лише з листопада 2013 року. Вказаний розрахунок фактичних витрат відповідно до пункту 6.9 Інструкції було скеровано відповідачем Управлінню Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області, яке вказаний розрахунок направило позивачу в грудні 2013 року.

Вказані порушення Управлінням норм Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, вплинули на розмір заборгованості позивача перед Пенсійним фондом України та дотримання ним строків відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної його колишньому працівнику ОСОБА_5 згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пункту «ж» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про необхідність довести до відома Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про наявність таких порушень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що їм сприяли.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.