Справа № 2а/0506/95/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Київ К/9991/72678/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Рецебуринський Ю.Й., Тракало В.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 12.09.2012р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2012р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітку працюючого судді, відповідно до статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з врахуванням 70% посадового окладу за вислугу років та 10% посадового окладу за перебування на адміністративній посаді без обмеження його максимального розміру та з врахуванням сплачених сум.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 12.09.2012р., яка змінена постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012р., позовні вимоги задоволено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» (чинній на момент виходу позивача у відставку) судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічна норма щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді закріплена і в частині 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який набув чинності 30.07.2010р.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011р., частини 3 і 5 статті 138 Закону «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина третя статті 138 Закону №2453-VI).

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина 5 статті 138 Закону № 2453-VI).

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач є суддею у відставці, отримує щомісячне довічне грошове утримання і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області.

10.02.2012р. позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в зв'язку із зміною заробітної плати суддів.

Листом Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 23.02.2012р. №39/К-22-01-04 позивачу відмовлено у перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено проведення відповідного перерахунку у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ст. 43 Закону України «Про статус суддів» встановлений розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці у відсотках від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має збільшуватись у разі збільшення розміру заробітної плати відповідного судді.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції помилково задоволено позовні вимоги без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.07.2010р., розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначається з грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а тому в разі його збільшення довічне грошове утримання підлягає перерахунку.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області залишити без задоволення, а постанову Волноваського районного суду Донецької області від 12.09.2012р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Тракало