Справа № 805/251/15-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р. Справа №805/251/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 15-49 год.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. при секретарі судового засідання Поповій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш», м. Слов'янськ

до 1) Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області та 2) заступника начальника Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області Петровського Сергія Леонідовича

про скасування податкової вимоги від 26 грудня 2014 року № 3841-25 та визнання протиправними дій по підписанню податкової вимоги від 26 грудня 2014 року № 3841-25

за участю представників

від позивача: Стулікова А.В. - за дов. Від 26.12.2014р.

від першого відповідача: Пономарьова А.О. - за дов. від 20.01.2015р.

Долинського К.І. - за дов. від 16.02.2015р.

від другого відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватним акціонерним товариством «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» заявлено позов до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області та заступника начальника Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області Петровського Сергія Леонідовича про скасування податкової вимоги від 26 грудня 2014 року № 3841-25 та визнання протиправними дій по підписанню податкової вимоги від 26 грудня 2014 року № 3841-25.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність узгодження грошових зобов'язань, які виникли на підставі податкового повідомлення-рішення від 16 грудня 2014 року та відповідно відсутність податкового боргу, визначеного у спірній податковій вимозі, у зв'язку із оскарженням податкового повідомлення-рішення в судовому порядку. Також позивач зазначає, що протиправне прийняття спірної податкової вимоги позбавило підприємство права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Перший відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає, що спірна податкова вимога прийнята у відповідності до вимог діючого законодавства, та зазначає, що автоматизованою системою «Податковий блок» помилково була визначена дата узгодження грошового зобов'язання 25 грудня 2014 року. Також перший відповідач вважає, що доказом оскарження позивачем в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 16 грудня 2014 року є ухвала про відкриття провадження у справі, яка була отримана 9 лютого 2015 року, після чого сума грошового зобов'язання є неузгодженою.

Другий відповідач у судове засідання не з'явився, надав через першого відповідача письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності. Зміст письмових заперечень другого відповідача відповідає змісту заперечень першого відповідача.

Вислухавши у судовому засіданні представників позивача та першого відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

26 грудня 2014 року першим відповідачем прийнята податкова вимога № 3841-25, яка підписана другим відповідачем, та відповідно до якої станом на 25 грудня 2014 року сума податкового боргу позивача за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 8259 грн. 66 коп., в тому числі пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності 8259 грн. 66 коп. Даною податковою вимогою також попереджено позивача, що починаючи з 27 грудня 2014 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде права власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуються пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України.

З пояснень представників позивача та першого відповідача, облікової картки позивача судом встановлено, що грошові зобов'язання в сумі 8259 грн. 66 коп. виникли на підставі податкового повідомлення-рішення від 16 грудня 2014 року № , яким позивачу нарахована сума грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 8259 грн. 66 коп. Даним податковим повідомленням-рішенням визначений граничний строк сплати 26 грудня 2014 року.

26 грудня 2014 року позивачем поданий позов до Донецького окружного адміністративного суду про скасування податкового повідомлення-рішення Слов'янської ОДПІ від 16 грудня 2014 року № , про що свідчить вхідний штамп суду. Ухвалою суду від 12 січня 2015 року позов був залишений без руху для усунення недоліків, 31 січня 2015 року суд відкрив провадження в адміністративній справі № 805/3/15-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення Слов'янської ОДПІ від 16 грудня 2014 року № . Позивач листом від 26 грудня 2014 року № 01/227 повідомив першого відповідача у даній справі про подання позову про скасування податкового повідомлення-рішення Слов'янської ОДПІ від 16 грудня 2014 року № , приєднавши до листа копію позову із вхідним штампом суду про його отримання. Даний лист був отриманий податковим органом 26 грудня 2014 року. З письмових пояснень вбачається, що 9 лютого 2015 року перший відповідач отримав ухвалу суду від 31 січня 2015 року про відкриття провадження в адміністративній справі № 805/3/15-а, у зв'язку із чим податковий борг в сумі 8259 грн. 66 коп. був виключений з облікової картки позивача. З облікової картки позивача вбачається, що податковий борг був виключений з обліку 11 лютого 2015 року.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При обчисленні граничного строку сплати визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16 грудня 2014 року грошового зобов'язання судом встановлено, що граничним строком сплати є 26 грудня 2014 року, а отже статус податкового боргу у даного грошового зобов'язання міг виникнути не раніше 27 грудня 2014 року, що підтверджено і письмовими поясненнями першого відповідача від 20 лютого 2015 року.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Проаналізувавши дану норму, суд не приймає посилання відповідачів на те, що доказом звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу може бути тільки ухвала суду про відкриття провадження у справі. Пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України пов'язує момент неузгодженості грошового зобов'язання із моментом звернення платника податків до суду із позовом, а отже таке звернення може бути підтверджено як копією позову із відміткою суду про його отримання, так і ухвалою суду.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 листопада 2012 року № 1236 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 року за № 2135/22447), (надалі - Наказ № 1236), затверджений Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, відповідно до пункту 4.4 якого у разi звернення платника податкiв до суду з позовом щодо визнання недiйсним податкового повiдомлення-рiшення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справi за позовом платника податкiв не пiзнiше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повiдомленнi-рiшеннi, структурний пiдроздiл, який склав таке податкове повiдомлення-рiшення, у день отримання ухвали вносить вiдповiднi данi до реєстру податкових повiдомлень-рiшень. При цьому сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повiдомлень-рiшень та облiковується в окремому реєстрi до дня набрання рiшенням суду законної сили. У разi надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справi за позовом платника податкiв пiсля закiнчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картцi особового рахунка платника податкiв, пiдлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона мiститься, до дня набрання судовим рiшенням законної сили.

Суд не приймає посилання відповідача на пункт 4.4 Наказу № 1236, з огляду на те, що положення даного наказу регулюють дії податкового органу щодо ведення обліку грошових зобов'язань окремими реєстрами у разi звернення платника податкiв до суду з позовом щодо визнання недiйсним податкового повiдомлення-рiшення, та не визначають, що грошове зобов'язання вважається неузгодженим тільки після отримання податковим органом ухвали суду.

Дослідивши облікову картку позивача за грудень 2014 року, суд також встановив, що станом на 26 грудня 2014 року у позивача сума податкового боргу складає 7749 грн. 97 коп. з урахуванням наявної переплати у розмірі 509 грн. 69 коп., а не 8259 грн. 66 коп. як зазначено у спірній вимозі від 26 грудня 2014 року.

Таким чином, відповідачами прийнята та підписана податкова вимога раніше закінчення граничного строку сплати грошового зобов'язання, за відсутності факту узгодження грошового зобов'язання на день підписання податкової вимоги, в тому числі у зв'язку із зверненням позивача до суду із позовом, а також визначення суми податкового боргу, яка не відповідає даним облікової картки позивача. Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії другого відповідача по підписанню податкової вимоги від 26 грудня 2014 року та скасувати спірну податкову вимогу.

Суд також не приймає посилання відповідачів на те, що спірні дії та податкова вимога не мали негативних наслідків для позивача з огляду на наступне.

19 грудня 2014 року позивачем подана податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в рядку 23 якої позивач визначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 130685 грн. 6 січня 2015 року першим податковим органом прийняте повідомлення № 1/15-01, яким позивача повідомлено про те, що підприємство не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, а саме: сума податкового боргу 8259 грн. 66 коп. 20 січня 2015 року першим відповідачем прийнятий наказ № 39 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача у зв'язку із поданням декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в якій заявлено бюджетне відшкодування. Згідно з усними поясненнями представника першого відповідача під час судового розгляду справи за результатами даної перевірки сума заявленого позивачем бюджетного відшкодування була підтверджена. Отже, протиправними діями та податковою вимогою, підписаною передчасно та із сумою податкового боргу, яка не відповідає даним облікової картки позивача, відповідачі позбавили позивача права на автоматичне відшкодування бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України. Суд визнає протиправними дії другого відповідача по підписанню податкової вимоги від 26 грудня 2014 року, оскільки саме ці дії спричинили вищенаведені негативні наслідки для позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачі не довели правомірність дій та спірної податкової вимоги в порядку частини 2 статті 71 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а судові витрати підлягають присудженню позивачеві з Державного бюджету України в порядку статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області та заступника начальника Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області Петровського Сергія Леонідовича про скасування податкової вимоги від 26 грудня 2014 року № 3841-25 та визнання протиправними дій по підписанню податкової вимоги від 26 грудня 2014 року № 3841-25 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії заступника начальника Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області Петровського Сергія Леонідовича по підписанню податкової вимоги від 26 грудня 2014 року № 3841-25.

Скасувати податкову вимогу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 26 грудня 2014 року № 3841-25.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» витрати по сплаті судового збору у розмірі 255 грн. 78 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 лютого 2015 року. Постанова у повному обсязі складена 3 березня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.