Справа № 2005/1595/12
Суддя: Гуляєва Г. М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2005/1595/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року Борівський районний суд Харківської області у складі

головуючого Гуляєвої Г.М.,

при секретарі Євтіхієвій С.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Борова адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що 12 лютого 2015 р. Ізюмським управлінням Державної казначейської служби України Харківської обл. було вдруге прийнято для примусового виконання виконавчий лист по справі №2005/1595/12, виданий Борівським районним судом Харківської обл. 16.01.2015 р. про стягнення з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської обл. на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 р.

19 лютого 2015 р. позивач отримав лист №02-29/151 від 17.02.2015 р. за підписом начальника Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської обл. Шеремет І.М. про повернення виконавчого листа по справі №2005/1595/12 та доданих до нього документів.

Як слідує з листа начальника Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської обл. Шеремет І.М., виконавчий лист повернуто у зв'язку з тим, що не зазначена конкретна сума, яка підлягає стягненню, що унеможливлює виконання рішення суду.

Повернення виконавчого листа по справі №2005/1595/12, виданого Борівським районним судом Харківської обл. 16.01.2015 р. вважає неправомірним виходячи з наступного:

Статтею 9 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. №845, встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачеві у разі, коли виконавчий документ:

· не підлягає виконанню органом казначейства;

· подано особою, що не має відповідних повноважень;

· пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

· видано або оформлено з порушенням установлених вимог;

· рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

· суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

· відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем;

· стягував відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

· наявні інші передбачені законом випадки.

Позивач вказує, що встановлений перелік підстав повернення виконавчих документів стягувачеві є повним і не може бути розширений.

Повернення виконавчих документів з підстав, на які посилається Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської обл. не передбачено ст.9 «Порядку…».

Обгрунтування Ізюмським управлінням Державної казначейської служби України Харківської обл., повернення виконавчих документів тому, що не зазначена конкретна сума, яка підлягає стягненню, що унеможливлює виконання рішення суду є також безпідставним.

Як слідує з ухвали від 02.02.2015 р. Борівського районного суду Харківської обл., 18.12.2012 р. ухвалюючи рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд не мав можливості визначити суму стягнення, оскільки була невідома дата вступу постанови суду в силу та дата фактичного поновлення ОСОБА_1 на роботі. Тому постанова суду містить формулювання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що відповідає вимогам ст.235 КЗпП України.

Отже, судом встановлено, що час вимушеного прогулу, за який проводиться стягнення вимушеного прогулу, розпочався 31 липня 2013 р., а завершиться лише при фактичному виконанні боржником - Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради постанови Борівського районного суду від 18.12.2012 р. в частині поновлення позивача на посаді першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства. Станом на сьогоднішній день відповідачем Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради постанова Борівського районного суду від 18.12.2012 р. в частині поновлення на посаді ще не виконана. Внаслідок цих незаконних дій відповідача, остаточний розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню за постановою суду, ще не можливо визначити. За цих умов, суму середньої заробітної плати, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 р. по дату фактичного поновлення на посаді, може встановити лише боржник Виконавчий комітет Ізюмської міської ради, під час виконання постанови Борівського районного суду Харківської обл. від 18.12.2012 р., в тому числі в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач просив визнати неправомірними дії Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області, щодо безпідставного повернення виконавчих документів та не здійснення безспірного списання на його користь, з рахунків боржника - Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, згідно виконавчого листа виданого Борівським районним судом Харківської області 16.01.2015 року по справі №2005/1595/12, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 року по день фактичного поновлення на посаді першого заступника міського голови; зобов'язати Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області прийняти до виконання повернуті виконавчі документи ( виконавчий лист виданий Борівським районним судом Харківської області 16.01.2015 року по справі №2005/1595/12); зобов»язати Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області забезпечити виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року в частині безспірного списання коштів з рахунків Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області згідно вказаного виконавчого листа, на його користь, коштів з рахунків боржника у відповідності до діючого законодавства; зобов»язати відповідача у встановлений законодавством термін, надати повідомлення боржнику- Виконавчому комітету Ізюмської міської ради Харківської області про безспірне списання коштів з рахунків Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області згідно вказаного виконавчого листа, зазначивши у повідомленні строк подання боржником інформації, пов»язної з виконанням рішення про стягнення коштів та відомості про непроведення Ізюмським управлінням Державної казначейської служби України Харківської області платежів за платіжними дорученнями боржника, до завершення безспірного списання коштів; зобов'язати Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області не допускати проведення платежів за дорученнями боржника до повного безспірного списання коштів з його рахунків згідно виконавчого листа.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, та просив їх задовольнити.

Відповідач до суду не з»явився, письмових заперечень не надав.Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 18.12.2012р. Борівським районним судом Харківської області розглянута адміністративна справа №2005/1595/12 за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: Ізюмський міський голова Божков Олександр Андрійович, про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди , яка задоволена частково. Визнано неправомірними дії Виконавчого комітету, Ізюмської міської ради, Ізюмського міського голови, скасовано рішення Ізюмської міської ради №2551 від 12.09.2008 року «Про звільнення першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1», позивача поновлено на посаді першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 р., стягнуто на його користь відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн.. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року скасовано постанову Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2014 року постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року скасовано, а постанову Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року залишено в силі.

20.01.2015 року позивачем було направлено до Ізюмського управління державної казначейської служби України Харківської області виконавчий лист виданий 16.01.2015 року Борівським районним судом Харківської області по справі №2005/1595/12 про стягнення з боржника - Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 02.02. 2015 року за заявою Ізюмського управління державної казначейської служби України Харківської області надано роз'яснення судового рішення.

09 лютого 2015 року Ізюмське управління державної казначейської служби України Харківської області листом №02-29/117 від 09.02.2015 року повернуло позивачу виконавчі документи, мотивуючи, що «не зазначена конкретна сума, яка підлягає стягненню, що унеможливлює виконання рішення суду» та тому, що «до функцій Управління не входить нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу».

12 лютого 2015 року позивач, у відповідності до п. 10 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, повторно подав пакет виконавчих документів, вказавши у заяві про порушення його права та звернувши увагуІзюмського управління державної казначейської служби України Харківської області на безпідставність повернення виконавчих документів та не здійснення Ізюмським управлінням державної казначейської служби України Харківської області передбачених порядком дій, щодо безспірного списання з боржника, на його користь, середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

19.02.2015 року Ізюмське управління державної казначейської служби України Харківської області листом №02-29/151 від 17.02.2015 року повторно повернуло виконавчий лист позивачу мотивуючи, що «не зазначена конкретна сума, яка підлягає стягненню, що унеможливлює виконання рішення суду» «Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення».

01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону Державна казначейська служба України (далі - Казначейство України) здійснює виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 затверджено «Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Відповідно до п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підпунктом 2 п. 4 вказаного Порядку встановлено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що орган Казначейської служби виконує функції державного виконавця при виконанні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 9 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» встановлено чіткий перелік підстав повернення виконавчого листа, згідно якого виконавчі документи повертаються коли:

- не підлягає виконанню органом Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних повноважень;

- пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням установлених вимог;

- рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

- суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

- відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем;

- стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

- наявні інші передбачені законом випадки.

Повернення виконавчого листа з підстав вказанихІзюмським управлінням державної казначейської служби України Харківської області Порядком не передбачено.

Пункти 24-34 вказаного «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» визначають правила безспірного списання коштів з рахунків боржника відповідно до яких зазначено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

У повідомленні також зазначаються строк подання боржником інформації, пов'язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п'яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про не проведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника.

Як зазначає ч. 2 п. 4 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

Відповідно до ч. 4, 5, 7 п. 5 Порядку, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів та за результатами їх виконання застосовувати заходи впливу до боржників у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Згідно п. 32 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», безспірне списання коштів з рахунків боржника здійснюється органом Казначейства на підставі розрахункового документа, оформленого відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, безспірному списанню коштів з рахунків боржника передує процедура, яка вимагає встановлення органом казначейства наявності коштів, передбачених для виконання судового рішення, відображення в обліку відповідні бюджетні зобов'язання боржника, визначення кодів програмної класифікації видатків державного бюджету і рахунків боржника, з яких проводитиметься безспірне списання коштів, про що здійснюється запит боржнику.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В ході судового розгляду адміністративної справи, відповідачем - Ізюмським управлінням державної казначейської служби України Харківської області не надано доказів, щодо проведення передбачених Порядком дій з метою виконання судового рішення, в тому числі: направлення боржнику повідомлення, про проведення безспірного списання коштів; витребування від боржника необхідної інформації; не проведення платежів за документами боржника; та інших та безпідставно повернув позивачу виконавчий лист.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дій Ізюмського управління державної казначейської служби України Харківської області щодо безпідставного повернення виконавчих документів, не проведення безспірного списання на користь позивача протиправною, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги здоволенню не підлягають, оскільки воно стосуються безпосередньо самого механізму виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 11,104,122,158, 159, 160-164 КАС України, ст. 56 Конституції України,ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Ізюмського управління державної казначейської служби України Харківської області з приводу повернення ОСОБА_1 виконавчого листа від 16.01.2015 року виданого Борівським районним судом Харківської області по справі №2005/1595/12 про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу,з 31 липня 2008 року по день поновлення на роботі та моральної шоди протиправними.

Зобов'язати Ізюмське управління державної казначейської служби України Харківської області прийняти до виконання виконавчий лист виданий 16 січня 2015 року виданий Борівським районним судом Харківської області по адміністративній справі №2005/1595/12 про стягнення з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток, за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 року у сумі 6869,13грн. та моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Борівський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Головуючий Гуляєва Г. М.