Справа № 804/19103/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р. справа № 804/19103/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Тонояні А.К.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача не прибув

представника третьої особи-1 Смерницькій П.С.

представник третьої особи-2 не прибув

представників третьої особи-3 Гаркуші Т.М., Берлова С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, управління Держземагенства у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0406 га, та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

19 листопада 2014 року ОСОБА_5 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, управління Держземагенства у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, поданого 25.12.2014 р., позивач просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0406 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер :08:091:0028, яка належить позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 25.03.2013 року за реєстровим № 2-1405;

- зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції видалити з Державного реєстру речових прав відомості про реєстрацію права власності за № 440333 та видалити розділ за реєстраційним номером 1 у зв'язку із помилковою його реєстрацією;

- зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0406 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер :08:091:0028.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою успадкування спадкового майна померлого чоловіка - земельної ділянки площею 0,0438 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :08:091:0018, звернулась до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З метою видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріальною конторою були направлені запити на отримання витягу з державного земельного кадастру та отримані витяги з державного земельного кадастру №НВ-013 та №НВ-013 від 06.03.2013 року, згідно яких зазначеній земельній ділянці присвоєно два кадастрові номери: :08:091:0028 та :08:091:0029. 25.03.2013 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та ім'я ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0438 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З метою відчуження зазначеної земельної ділянки позивач звернулась до управління держземагентства м.Дніпропетровська з заявою про видачу витягу з державного земельного кадастру, проте останнім було повідомлено, що відомості щодо земельної ділянки за кадастровим номером :08:091:0028 відсутні. 11.09.2013 року нотаріальною конторою видано додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку за кадастровим номером :08:091:0029 та внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину від 25.03.2013 року, а саме зміни загальної площі та відомості щодо загальнодержавного кадастрового номеру земельної ділянки. На повторне звернення до управління держземагентства м.Дніпропетровська було отримано повідомлення про відсутність інформації щодо реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:091:0028. Також отримавши відмову у наданні витягу з державного земельного кадастру, позивач звернулась до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про видачу витягу з державного реєстру прав на земельну ділянку за кадастровим номером :08:091:0028 та отримавши витяг з державного реєстру прав щодо підтвердження державної реєстрації права власності на земельну ділянку, втретє звернулась до управління держземагентства м.Дніпропетровська. Листом останнього повідомлено про неможливість надання витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку за кадастровим номером :08:091:0028 (а.с. 3-5, 20-23).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

У судове засідання 24.02.2015 року прибув представник позивача, представник третьої особи-1 та представники третьої особи-3.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду клопотання про зміну статусу Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції з відповідача на третю особу без самостійних вимог на предмет спору, обґрунтовуючи тим, що позивачем не було надано правового та документального обґрунтування порушення Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції прав позивача на нерухоме майно. Також вказав, що в установленому законом порядку внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно позивачем не було подано відповідної заяви.

Представник третьої особи-1 надав письмові пояснення в яких зазначив, що виконує функції виключно зі здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав та відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться у Державному реєстрі прав.

Представники третьої особи-3 заявлені позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи позицію відповідача та пояснення представників третіх сторін, дослідивши всі матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статтями 69 - 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд зобов'язаний перевірити дотримання суб'єктом владних повноважень вказаних критеріїв при прийнятті оскаржуваних рішень, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2013 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та ім'я ОСОБА_5 видано додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0438 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться на території Ленінського району АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІІ-ДП №078265 Д* №033022 код ДЗК 81185044, виданого Дніпропетровської міською радою Дніпропетровської області 29.10.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №033022, загальнодержавний кадастровий номер № :08:091:0018; :08:091:0029; вартість спадкового майна 260702 грн.49 коп. (а.с.7).

В подальшому до зазначеного додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом були внесені зміни, а саме: площа земельної ділянки були змінена на 0,0406 га, загальнодержавний кадастровий номер на № :08:091:0028; вартість спадкового майна на 241655 грн.73 коп., про що свідчать креслення ручкою на додатковому свідоцтві про право на спадщину за законом.

11.09.2013 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та ім'я ОСОБА_5 видано додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0032 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться на території Ленінського району АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІІ-ДП №78265 Д* №033022 код ДЗК 81185044, виданого Дніпропетровської міською радою Дніпропетровської області 29.10.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №033022, загальнодержавний кадастровий номер № :08:091:0029; вартість спадкового майна 19046 грн.76 коп. (а.с.9).

За вчиненими нотаріальними діями Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою було внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та видано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких земельна ділянка площею 0,0406 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер № :08:091:0028 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.03.2013 року (а.с.8) та земельна ділянка площею 0,0032 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер № :08:091:0029 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.09.2013 року є приватною власністю ОСОБА_5

Листом від 27.05.2014 року № 28/230 «Про надання інформації» управлінням держземагентства у м. Дніпропетровську у відповідь на заяву від 15.05.2014 року № 28/262 було повідомлено позивача, що від державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори надійшла інформація про реєстрацію права власності за номером 2451047 від 11.09.2013 року реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01 на земельну ділянку з кадастровим номером № :08:091:0029 та реєстрація права власності за номером 440333 від 25.03.2013 року на земельну ділянку з кадастровим номером № :08:091:0029, що не відповідає інформації наведеної у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2014 року, індексний номер 21498913, наданому у паперовому вигляді. Також, зазначеним листом вказано, що відповідно до відомостей, надісланих від технічної служби підтримки національної кадастрової системи, інформація про реєстрацію права на об'єкт нерухомого майна номер 1 надійшла на земельну ділянку за кадастровим номером :08:091:0029, а на земельну ділянку за кадастровим номером :08:091:0028 ніякої інформації стосовно реєстрації прав не надходило. У зв'язку із чим, управління держземагентства у м. Дніпропетровську немає можливості сформувати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :08:091:0028 (а.с.11).

24.09.2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції листом № К-2018-03.2 було надано позивачу відповідь, згідно якої після внесення Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою відповідних змін до свідоцтва про право на спадщину від 25.03.2013 року, а також видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0032 га, яка знаходиться на території Ленінського району АДРЕСА_1, за кадастровим номером № :08:091:0029 було проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0406 га ділянку з кадастровим номером :08:091:0028 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2013 року № 13112763) та земельну ділянку площею 0,0032 га ділянку з кадастровим номером :08:091:0029 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2013 року №9249108). Також вказано, що за розглядом заяви ОСОБА_5 про надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було надано інформацію про зареєстроване право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :08:091:0028 (а.с.13-14).

Суд зазначає, що витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2013 року № 13112763 в матеріалах справи відсутній.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952).

Згідно статті 6 Закону № 1952 систему органів державної реєстрації прав становлять:

Міністерство юстиції України;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав;

органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав.

Адміністратором Державного реєстру прав є державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України, здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав та відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться у Державному реєстрі прав.

Згідно статті 8 Закону № 1952 орган державної реєстрації прав:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі -державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 16 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статетю 26 Закону № 1952 визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У відповідності до статті 27 Закону № 1952 у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п'ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної у записах Державного реєстру прав, державний реєстратор у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Заінтересована особа протягом п'яти робочих днів з дня отримання від державного реєстратора повідомлення про допущення технічної помилки у записах Державного реєстру прав повинна звернутися до нього із заявою про виправлення такої помилки.

Наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 року затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком. Заява подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо.

Отже, чинним законодавством встановлено чіткий порядок здійснення дій щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Слід зазначити, що в даному випадку державним реєстратором прав на нерухоме майно є нотаріус Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Всупереч встановленому порядку, позивачем не було здійснено звернення до нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про внесення змін до записів та про внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що представником позивача не спростовано.

Слід зазначити, що заявляючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0406 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер :08:091:0028, яка належить позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 25.03.2013 року за реєстровим № 2-1405 та про зобов'язання Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції видалити з Державного реєстру речових прав відомості про реєстрацію права власності за № 440333 та видалити розділ за реєстраційним номером 1 у зв'язку із помилковою його реєстрацією позивач просить в обхід встановленої чинним законодавством процедури внести запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, також, слід зазначити, що дана позовна вимога не є формою захисту порушеного або оспорюваного права позивача та не викликана прийнятим відповідачем протиправним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Окрім цього, надана відповідачем відповідь від 24.09.2014 року № К-2018-03.2 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а є лише відповіддю на звернення позивача стосовно дій завідувача Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки.

В свою чергу, зміна відомостей про земельну ділянку не є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Суд зазначає, що відновленню підлягають порушені права позивача, що в даному випадку судом не виявлено, у зв'язку із чим позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0406 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер :08:091:0028, яка належить позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 25.03.2013 року за реєстровим № 2-1405 та про зобов'язання Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції видалити з Державного реєстру речових прав відомості про реєстрацію права власності за № 440333 та видалити розділ за реєстраційним номером 1 у зв'язку із помилковою його реєстрацією задоволенню не підлягають.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 34 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425) до повноважень нотаріуса входить видача свідоцтва про право на спадщину. Згідно статті 66 Закону № 3425 на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину, Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину визначений статтею 67 Закону № 3425, а саме: свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Слід зазначити, що дії з проведення відповідної реєстрації свідоцтва про право на спадщину вчиняються саме нотаріусом, який видав дане свідоцтво, у даному випадку - нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Окрім того, у разі коли реєстрація права власності відбувається на підставі свідоцтва про право на спадщину, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приймає відповідний нотаріус із внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що наявне в даному випадку та підтверджено витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Також, суд зазначає, що чинним законодавством визначено певний перелік обов'язків органу державної реєстрації прав, до кола яких не входить реєстрація свідоцтва про право на спадщину.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0406 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер :08:091:0028 слід відмовити.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, проте, рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно - правових відносин.

Частиною 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що під час прийняття постанови суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи викладені обставини та керуючись зазначеними нормами, з огляду на відсутність в діях відповідача ознак протиправності та не встановлення в ході судового розгляду допущенної протиправної бездіяльності з боку Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, що в даному випадку судом не встановлено, позовні вимоги ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0406 га та зобов'язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнення судового збору в таких випадках не передбачено.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 24 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 02 березня 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, управління Держземагенства у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0406 га, та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 02 березня 2015 року.

Суддя С. В. Прудник