Справа № 826/20117/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2015 року № 826/20117/14

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Бояринцевої М. А, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м .Івано-Франківську
до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" в особі Виробничого комплексу "Автоливмаш"
про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську з позовом до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" в особі Виробничого комплексу "Автоливмаш" про стягнення заборгованості у розмірі 9405,42 грн.

Ухвалою суду від 22 грудня 2014 року відкрито скорочене провадження у справі та зобов'язано відповідача у десятиденний строк з дня одержання копії цієї ухвали, але не пізніше 21 січня 2015 року подати до суду заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження.

Ухвалою від 26 січня 2015 року продовжено строк розгляду справи в порядку скороченого провадження та витребувані додаткові докази від сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ВК "Автоливмаш" відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" зобов'язаний сплачувати до ПФУ кошти на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до законодавства. Разом з тим, позивач зазначає, що за ВК "Автоливмаш" обліковується заборгованість із відшкодування коштів на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 1 та по списку № 2 за період з 01.07.2014 по 01.10.2014 р. у загальному розмірі 9405,42 грн. і станом на момент розгляду справи дана заборгованість не погашена.

Відповідач проти позову заперечував та вказав про відсутність зобов'язання щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 та № 2 за період з 01.07.2014 по 01.10.2014 року, оскільки пенсіонери, про яких вказано у розрахунках Управління Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську, не працювали на Державному підприємстві з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурс" та зазначив, що громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були співробітниками ТОВ "Автоливмаш", яке було перейменоване на ТОВ "Машинобудівний завод "Автоливмаш", яке є окремою юридичною особою.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську здійснені фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період з 01.07.2014 по 01.10.2014 р.

Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною "Укрекоресурси" () є юридичною особою та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду у Дніпровському районі м. Києва.

Позивачем направлено ВК "Автоливмаш" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по списку № 1 та по списку № 2, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Копії вказаних розрахунків наявні в матеріалах справи.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затв. постановою ПФУ № 21-1 від 19.12.2003.

Пунктом 6.4. Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Спірна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, виникла у зв'язку із здійсненням УПФУ пенсійних виплат громадянам, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У той же час, під час розгляду даної справи з'ясовано, що позивач вже звертався до адміністративного суду із позовами щодо стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 1 та по Списку № 2.

Так, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 р. у справі № 2а-12392/09/2670 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.10 р. у справі № 2а-12392/09/2670 залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.10 р. у справі № 2а-12392/09/2670 змінено у мотивувальній частині. Резолютивну частину постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.10 р. у справі № 2а- 12392/09/2670 - залишено без змін. Постанова набрала законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які брали участь у справі.

У справі № 2а-12392/09/2670 судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством "Автоливмаш" (продавець) та Державною компанією з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" та ТОВ "Куфур" укладено договір купівлі - продажу цілісного майнового комплексу ВАТ "Автоливмаш". Компанія та ТОВ "Куфур" є правонаступниками майнових прав та зобов'язань ВАТ "Автоливмаш". Зобов'язання ВАТ "Автоливмаш", які виникли чи/або будуть виникати після укладання договору купівлі-продажу та додаткової угоди № 1 від 25.01.2005 р. є зобов'язаннями ВАТ "Автоливмаш", оскільки останнє є окремою юридичною особою. В подальшому ТОВ "Куфур" змінило найменування на ТОВ "Автоливмаш", а згодом ТОВ "Автоливмаш" перейменовано у ТОВ "Машинобудівний завод "Автоливмаш".

При цьому, Київським апеляційним адміністративним судом визнано вимоги УПФУ в м. Івано-Франківську до Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" в особі ВК "Автоливмаш" необґрунтованими, оскільки громадянин ОСОБА_1 не працював у структурному підрозділі відповідача.

Аналогічні обставини встановлені також і в постановах Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2013 р. у справі № 826/8953/13-а (рішення суду не оскаржувалось) та від 15.01.2014 року у справі № 826/18217/13-а (рішення суду не оскаржувалось), та від 26.06.2014 року у справі 826/5708/14 (рішення оскаржено та залишено без змін).

При цьому, у зазначених рішеннях звказано, що не підтверджується будь-яке відношення до відповідача громадянки ОСОБА_6, відносно якої позивач також заявляє вимоги щодо стягнення з Підприємства (відповідача) грошових коштів.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Між тим, під час розгляду даної справи відповідач стверджував, що вказані особи ніколи не працювали на підприємстві та жодного відношення до ДП "Укрекоресурси" та його відокремленого підрозділу ВК "Автоливмаш" не мають.

Тобто, під час розгляду даної справи судом не встановлено, а позивачем не доведено, наявності трудових відносин ДП "Укрекоресурси" із громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а відтак і не доведено наявності підстав для стягнення з відповідача спірної заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій зазначеним особам.

При цьому, суд звертає увагу, що з приводу стягнення зазначених витрат, позивач звертався до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ "Машинобудівний завод "Автоналивмаш", який ґрунтувався на наявності відносин цього товариства з ОСОБА_6 та іншими особами (ОСОБА_7, ОСОБА_8.), чим по суті позивач визнав відсутність зв'язку між відповідачем та, зокрема, з ОСОБА_6 Згідно з постановою суду по зазначеній справі позов задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного у сукупності, враховуючи при цьому Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 р. у справі № 2а-12392/09/2670, суд констатує, що відповідачем в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для стягнення з відповідача спірної заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, а отже у суду не має правових підстав для задоволення позову у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 9, 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Бояринцева