Справа № 872/15721/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2015 рокусправа № 804/8013/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

за участю:

представника відповідача: Шеремета В.В.

представників позивача: Базанової Р.М., Лежнєва О.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року у справі №804/8013/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» до Дніпропетровської міжрайонної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

14 червня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» звернулось з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Дніпропетровської МДПІ щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД», в результаті якої був складений акт перевірки від 31.01.2013 року №104/150/24434513 «Про результати позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» з питань взаємовідносин з ПП «Славутич - Сігма Н», з ПП «Спецпромтехніка» за період з 01.04.2009 року по 30.09.2010 року;

- визнати протиправними дії Дніпропетровської МДПІ зі складання акту перевірки від 31.01.2013 року №104/150/24434513 «Про результати позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» з питань взаємовідносин з ПП «Слівутич - Сігма Н», з ПП «Спецпромтехніка» за період з 01.04.2009 року по 30.09.2010 року.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.02.2013 року № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 13 170.00 грн. (основний платіж - 10 536.00 грн., штрафна санкція - 2 634.00 грн.), податкове повідомлення - рішення від 22.02.2013 року № про визначення суми грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 10 536.25 грн. (основний платіж - 8 429.00 грн., штрафна санкція - 2 107.25 грн.)

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем було протиправно проведено документальну позапланову перевірку ТОВ МБФ «Негоціант ЛТД», а саме: без попереднього вручення або направлення позивачу наказу про проведення перевірки. Крім того, під час перевірки податковим органом використано постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська у кримінальній справі №1-301/11, в якій не надано оцінку господарським відносинам позивача з його контрагентами. На думку позивача, висновки податкового органу щодо нікчемності укладених позивачем із контрагентами ПП «Славутич - Сігма Н», ПП «Спецпромтехніка» угод не відповідають дійсності та спростовуються наданими до суду документами первинного бухгалтерського обліку, а прийняті на підставі висновків податкового органу податкові повідомлення - рішення є незаконними та необґрунтованими, тому підлягають скасування в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» - відмовлено.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 18 січня 2013 року по 24 січня 2013 року посадовими особами Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області було проведено позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» з питань взаємовідносин з ПП «Славутич - Сігма Н», з ПП «Спецпромтехніка» за період з 01.04.2009 р. по 30.09.2010 р., за результатами якої складено акт №104/150/24434513 від 31.01.2013 року.

Проведеною перевіркою ТОВ МБФ «Негоціант ЛТД» встановлено порушення:

ст. 234 ЦК України, пп. 7.4.1, 7.45 п. 7.4 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями) в результаті чого ТОВ «МБФ «Негоціант ЛТД» завищено суму податкового кредиту всього у сумі 99 059 грн., у т.ч. за березень 2008 року, у сумі 4761 грн., липень 2008 року у сумі - 8135 грн., серпень 2008 року у сумі - 3373 грн., жовтень 2008 року у сумі - 922 грн., грудень 2008 року - у сумі - 2937 грн., за квітень 2009 року у сумі - 23 314 грн., травень 2009 року у сумі - 37238 грн., червень 2009 року у сумі - 6839 грн., липень 2009 року у сумі -3111 грн., березень 2010 року у сумі - 250 грн., травень 2010року у сумі - 500 грн., вересень 2010 року у сумі 7679 грн..

ст. 234 ЦК України, п. 5.1, пп. 5.3.9 п 5.3 ст. 5 Закону України від 28.12.94 р. №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (зі змінами та доповненнями) в результаті чого ТОВ МБФ «Негоціант ЛТД» занижено податок на прибуток всього у сумі - 123 824 грн., у т.ч. І квартал 2008 р. у сумі - 5951 грн., ІІ квартал 2009 року у сумі - 88 128 грн., І квартал 2010 року у сумі - 313 грн., ІІ квартал 2010 року у сумі - 625 грн., ІУ квартал 2010 року у сумі - 9 598 грн..

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення :

№ від 22 лютого 2013 року, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 8 429 та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 2 107.25 грн.

№ від 22 лютого 2013 року, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 10 536.00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 2 634.00 грн..

Правомірність та обґрунтованість податкових повідомлень - рішень № та № від 22 лютого 2013 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що укладені між позивачем та ПП «Спецпромтехніка», та ПП «Славутич-Сігма М» господарські угоди не мають на меті настання наслідків ними обумовлених, документи надані позивачем до суду першої інстанції не мають силу первинних через фактичну відсутність здійснення господарських операцій. Вказане, на думку суду першої інстанції, свідчить про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень - рішень, прийнятих у відношенні позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначальною ознакою валових витрат є їх зв'язок з господарською діяльністю платника податку. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в податкових правовідносинах є її направленість на отримання доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формах (п.1.32 ст.1 цього Закону).

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією і веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) та охороною праці з урахуванням обмежень, установлених пп.5.3-5.8 цієї статті.

Згідно з пп.7.4.1 Закону України від 03.04.97 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі - Закон про ПДВ) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп.7.4.5 цього ж Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп.7.2.6). У разі коли на момент перевірки платника податку органом ДПС суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Як зазначено у п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та пп. 198..2 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої із подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків.

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця і реєстрі отриманих податкових накладних покупця, (пп..7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.п.201.4, 201.6 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ).

Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. 168/97-ВР, право на нарахування та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Аналогічні приписи містить п.п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ

Згідно ч.2 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», будь-якій особі, яка реєструється як платник податку на додану вартість, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для справляння цього податку.

За приписами п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 цього ж Закону, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (роботи, послуги) на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Матеріали справи свідчать про те, що податковим органом було визначено податкові повідомлення - рішення в межах строку встановлено ст. 102 ПК України, відтак дослідженню підлягають господарські відносини позивача у період 1095 денного строку позовної давності.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що 15 лютого 2010 року між ТВО МБФ «Негоціант ЛТД» (замовник) та ПП «Спецпромтехніка» (виконавець) укладено договір про надання послуг №2, відповідно до якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги з ремонту електрообладнання в порядку та на умовах, визначених даним договором та специфікацій до договору.

Позивачем до перевірки надано такі документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції, обумовлено договором від 15.02.2010 року: податкові накладні, акти виконаних робіт, рахунки, акт приймання виконаних будівельних робіт, довідка про вартість виконаних робіт.

Проте, досліджені вище документи не відповідають вимогам чинного законодавства, та не визнаються судом апеляційної інстанції як первинні з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Вказаними документами неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій, оскільки вони не містять інформації щодо змісту та обсягу надання господарських операцій, порядок надання послуг особою-контрагентом, відсутні докази взаємодії представників сторін вказаних договорів.

У відповідності до п. 2.1 Договору від 15.02.2010 року у відповідності до договору виконавець надає замовнику послуги з ремонту старторної обмотки електродвигунів.

Так, податкові накладні в графі номенклатура поставки товарів (послуг) продавця містить позначку « у відповідності до акту виконаних робіт» за відповідні місці, графа підпис та прізвище особи, що склала податкову накладну містить зазначення прізвища ОСОБА_5 - директора ПП «Спецпромтехніка».

Рахунки також містять аналогічні позначки, та підписані посадовою особою виконавця ОСОБА_5 - директора ПП «Спецпромтехніка».

В той же час, акт перевірки містить посилання на акти приймання - передачі робіт (надання послуг) з ремонту стартерної обмотки електродвигунів від 30.03.2010 року, 30.05.2010 року, 30.05.2010 року.

Проте, позивачем до перевірки не надано банківських виписок, журналів, ордерів та обігово - сальдові відомості які б дали змогу визначити яким чином зазначені товари (послуги) були оприбутковані, на який саме банківський рахунок та яким чином здійснювалась оплата за надані послуги.

Також, надані документи не містять найменування ремонтних послуг, змісту та обсягу надання таких послуг, крім того, позивачем не надано до перевірки документів, що свідчили б про кількість залучених до виконання послуг осіб та кількість затрачених на надання послуг годин.

В матеріалах справи також наявні договірна ціна на будування - провденення будівельного ремонту власних житлових приміщень та квартир, які мають право на таку пільгу за адресою: АДРЕСА_1 вдові інваліда війни ОСОБА_6 за 2010 рік, локальний кошторис №2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, акти приймання виконаних будівельних робіт складені за наслідками господарських відносин, що мали місце між ТОВ МБФ «Негоціант ЛТД» (Генпідрядник) та ПП «Спецпромтехніка» (Субпідрядник), ввказаний акт містить перелік будівельних робіт виконаних субпідрядником на підставі договору №2 від 28.10.2010 року.

Також, позивачем до суду надано довідку про вартість будівельних робіт, що також містить посилання на договір №2 від 28.10.2010 року та трудову угоду, укладену між директором ПП «Спецпромтехніка» ОСОБА_5 та бригадою будівельників під керівництвом бригадира ОСОБА_4 до договору субпідряду №62 від 28.08.2010 року із переліком будівельних робіт до трудової угоди від 28.08.2010 року.

Позивачем до суду не надано податкових накладних на виконання субпідрядником зазначених будівельних робіт.

Однак вказані документи не визнаються судом первинними з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявна постанова Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.08.2011 року у справі №1-301/11 за обвинуваченням ОСОБА_5 у в чиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 205, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 3 ч. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, вказана постанова містить пояснення ОСОБА_5 стосовно того, що з 17.10.2005р. по 01.03.2011р., маючи під особистим контролем ПП «Спецпромтехніка» у розпорядженні статутні документи, печатки, поточні банківські рахунки СПД, використовував дане підприємство для здійснення незаконної діяльності по переведенню грошових коштів із безготівкової форми у готівкову чим скоїв фіктивне підприємництво, а саме: створив суб'єкт підприємницької діяльності (юридичну особу) ПП «Спецпромтехніка» з метою використання підприємства для прикриття незаконної діяльності. ОСОБА_5 визнав свою вину повністю, погодився з усіма обставинами по справі, які були встановлені на досудовому розслідуванні. Зазначена постанова суду набрала законної сили 16.08.2011р.(а.с.141-147).

Враховуючи те, що первинним в розуміння Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" визнаються лише документи, що складі в ході здійснення господарської операції лише за умови її дійсного проведення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено реальності здійснення господарських операцій між ним та ПП «Спецпромтехніка, а надані первинні документи не можуть бути визнані належним підтвердженням господарських відносин з огляду на фати встановлені судом в постанові Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.08.2011 року у справі №1-301/11.

Надаючи правову оцінку господарським відносинам позивача з ПП «Славутич - Сігма Н» суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що первинних документів на підтвердження господарських відносин позивача із ПП «Славутич - Сігма Н» позивачем до перевірки надано не було, свою позицію позивач мотивує тим, що вказані документи ним не збережено у урахуванням строків давності вчинення вказаних господарських операцій.

В той же час, відповідачем було досліджено відомості, що містять в «Системі обробки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ресурс ДПА України»: ТОВ МБФ «Негоціант ЛТД» по постачальнику ПП «Славутич - Сігма Н», матеріали перевірки ПП «Славутич - Сіма Н», АРМ «Облік податків та платежів», АІс «Реєстр платників податків», АРМ «Бест Звіт», АС «Аудит».

Отже, відповідачем за відсутності відомостей, що містяться в первинних документах було використано інші належні ресурси отримання інформації, та, з урахуванням строків визначених ст. 102 ПК України, податковим органом не було сформовано податкові повідомлення - рішення за наслідками виявлених правопорушень по господарським відносинам з ПП «Славутич - Сігма Н».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності порушень з боку податкового органу чинного законодавства при проведенні перевірки позивача по господарських відносинах з ПП «Славутич - Сігма Н»

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю МБФ «Негоціант ЛТД» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року у справі №804/8013/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко