Справа № 2а/0370/3713/12
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року Справа № 2а/0370/3713/12

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області про визнання дій неправомірними, скасування приписів та розрахунків,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» (далі - ДП «Володимир-Волинське ЛМГ», позивач) звернулось з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області (далі -Держсільгоспінспекція у Волинській області, відповідач) про визнання неправомірними дій відповідача при складанні актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства та актів обстеження земельної ділянки № 6, № 7 від 13 вересня 2012 року, № 8, № 9 від 18 вересня 2012 року, визнання незаконними протоколів про адміністративне правопорушення № 000562 від 13 вересня 2012 року, № 000563 від 13 вересня 2012 року, № 000568 від 18 вересня 2012 року, визнання незаконною постанову про накладення адміністративного стягнення № 3 від 24 вересня 2012 року, скасування приписів № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13 вересня 2012 року, № 000652 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 18 вересня 2012 року та скасування розрахунки розміру шкоди заподіяної внаслідок зняття грунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (за межами населеного пункту) на суми 13965,25 грн., 30182,91 грн., 41325, 46 грн. від 13 вересня 2012 року.

У заяві про зміну позовних вимог від 17.11.2012 року (т.1 а.с.153-154) позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача при проведенні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства України ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» у вересні 2012 року, скасувати приписи № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13 вересня 2012 року, № 000652 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 18 вересня 2012 року та розрахунки розміру шкоди заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (за межами населеного пункту) на суми 13965,25 грн., 30182,91 грн., 41325, 46 грн. від 13 вересня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.09.2012 року та 18.09.2012 року відповідачем було проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства ДП «Володимир-Волинське ЛМГ». За результатами перевірки було складено акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства, якими встановлено, що позивачем самовільно зайнято земельні ділянки площею 1,9953 га, 2,7319 га та 0,9232 га на землях Микитичівської сільської ради, а також знято та перенесено ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) під час будівництва автомобільної дороги із земельних ділянок без спеціального дозволу та проекту землеустрою, що суперечить вимогам статей 166, 168, 211 Земельного кодексу України На підставі актів перевірки відповідачем були винесені приписи про усунення виявлених порушень № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13 вересня 2012 року, № 000652 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 18 вересня 2012 року, складені акти обстеження земельної ділянки від 13 вересня 2012 року № 6, № 7, від 18 вересня 2012 року № 8, № 9, та здійснено розрахунки розміру шкоди заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (за межами населеного пункту) на суми 13965,25 грн., 30182,91 грн., 41325, 46 грн. від 13 вересня 2012 року.

В заяві про уточнення позовних вимог від 27.02.2015 року (т.2 а.с.206) представник позивача відмовився в частині позовних вимог, а саме у визнанні неправомірними дії відповідача при проведенні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства України ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» у вересні 2012 року, та скасуванні розрахунків розміру шкоди заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (за межами населеного пункту) на суми 13965,25 грн., 30182,91 грн., 41325, 46 грн. від 13 вересня 2012 року. Просить суд скасувати приписи № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13 вересня 2012 року, № 000652 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 18 вересня 2012 року.

В наданих суду додаткових письмових поясненнях (т.2 а.с.161-162, 177) зазначає, що в користуванні підприємства на території Микитичівської сільської ради, знаходяться земельні ділянки площею 4584,00 га., з яких 4278 га. ділянки вкритті рослинністю (лісові ділянки) та 306 га. ділянки, які не вкриті рослинністю. Також розпорядженням Володимир-Волинської державної адміністрації Волинської області № 187 від 24.05.2006 року позивачу додатково надано земельну ділянку площею 728 га. Підприємством було розроблено планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, за якими дана площа була віднесена до Ішівського лісництва. За таких обставин вважає, що відповідачем під час проведення перевірки земельного законодавства не було взято до уваги вищевказані обставини та те, що відповідно до проекту землеустрою від 2011 року на земельних ділянках відсутній родючий шар ґрунту та не враховано лист Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Волинській області від 212.06.2006 року № 6-8-996/560.572, в якому зазначено, що ґрунтовий покрив земельних ділянок, який не відповідає вимогам та показникам, встановлених у зазначених ГОСТах, не є родючим і не підлягає землюванню, а тому дозвіл на зняття та перенесення покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок отримувати не потрібно. Крім того жодних доказів того, що підприємством під час ремонту дороги було знято родючий шар ґрунту не має. За таких обставин оскаржувані приписи підлягають скасуванню. Просить суд задовольнити вказані позовні вимоги.

Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач на розгляд справи не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника Держсільгоспінспекції у Волинській області. Проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа (далі - КАС України), яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з частиною шостою статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки в судове засідання сторони не прибули (при цьому, представник позивач а просить суд розглядати справу за його відсутності, що є його правом), зазначене не перешкоджає судовому розгляду, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Держсільгоспінспекцією у Волинській області на виконання листа Держфінінспекції у Волинській області № 03-070-14-14/6468 від 03.09.2012 року (т.2 а.с.49), та направлення від 06.09.2012 року № 632 про проведення перевірки (т.2 а.с.50), відповідно до вимог частини 1 статті 5, статей 6 та 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охорони земель», частини 1 статті 19 Закону України «Про охорону земель», пунктів 4 та 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 459, проведена перевірка щодо дотримання вимог земельного законодавства в ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» за 2011 рік - звітний період 2012 року.

Перевіркою встановлено, що позивач на території Володимир-Волинського району Волинської області використовує землі лісогосподарського призначення, площа яких становить 19856,0 га., на землях лісогосподарського призначення розташовані заказники місцевого значення «Ішівський» площею 152,0 га., «Микуличі» площею 23,1 га., «Стенжаричівський» площею 32,0 га., Новосілківський» площею 385,0 га., «Нехворощі» площею 551,6 га., «Липовий гай» площею 24,8 га., «Устилузький» площею 295,0 га., «Мочиська» площею 127,0 га., гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення озеро «Невидимка» площею 6,5 га., зоологічна пам'ятка природи місцевого значення «Урочище Бискупичі» площею 3,4 га., яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

За результатами перевірки державним інспектором Держсільгоспінспекції у Волинській області Багликом М.С. складено акти перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства від 13.09.2012 року (т.1 а.с.8-9, 87, 96) та від 18.09.2012 року (т.1 а.с.74-76, 80-81), акти обстеження земельних ділянок №6 від 13.09.2012 року (т.1 а.с.11), №7 (т.1 а.с.90) від 18.09.2012 року №8 (.т.1 а.с.77-79), №9 (т.1 .а.с.83), видано приписи про усунення порушень земельного законодавства від 13.09.2012 року № 000438 (т.1 а.с.17-18), № 000651 (т.1 а.с.81), № 000655 (т.1 а.с.93-94), від 18.09.2012 року № 000652 (т.1 а.с.86), складено протоколи про адміністративне правопорушення № 000562 від 13.09.2012 року (т.1 а.с.15-16), № 000563 від 13.09.2012 року (т.1 а.с.91 зворот), № 000568 від 18.09.2012 року (т.1 а.с.85), та здійснено розрахунки розміру шкоди, заподіяної зняттям та перенесенням родючого шару ґрунту від 13.09.2012 року на суму 13965,25 грн. (т.1 а.с.14), 30182,91 грн. (т.1. а.с.91), 41325,46 грн. (т.1. а.с.84), всього на загальну суму 85473,62 грн., та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.09.2012 року №3 (т.1 а.с.95).

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам суд враховує, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті такі, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Указом Президента України від 13.04.2011 року № 459/2011 затверджене Положення про Державну інспекцію сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Держсільгоспінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459/2011 від 13.04.2011 року (далі - Положення) державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрі України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що основним завданням Держсільгоспінспекції України є, зокрема, реалізація державної політики у сферах здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до покладених завдань Держсільгоспінспекція України організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель (пп. 1 п. 4 Положення).

Крім того, згідно з п. 5 Положення Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

За правилами частини 2 статті 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Згідно частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Отже, Державна інспекція сільського господарства України через свої територіальні підрозділи здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Таким чином, з огляду на положення вищевказаних нормативно-правових актів проведення перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства належить до компетенції Державної інспекції сільського господарства у Волинській області.

Судом встановлено, що перевірка дотримання ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» вимог земельного законодавства проведена відповідачем на підставі листа Держфінінспекції у Волинській області № 03-070-14-14/6468 від 03.09.2012 року (т.2 а.с.49), та направлення від 06.09.2012 року № 632 про проведення перевірки (т.2 а.с.50) та здійснена саме інспектором, на ім'я якого видано направлення № 632 від 06.09.2012 року.

Що стосується позовних вимог про скасування приписів від 13.09.2012 року № 000438, № 000651, № 000652, та від 18.09.2012 року № 000655, то суд зазначає наступне.

В ході проведення перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства за 2011 рік та протягом 2012 року державним інспектором Держсільгоспінспекції у Волинській області Багликом М.С. 13.09.2012 року складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства (т.1. а.с.81), яким встановлено наявність акту на право користування від 16.12.1959 року. Іщівського лісництва площею 6 601,04 га. Згідно форми 6-зем землі на території даного лісництва становить 4 278,6 га. Згідно даних поданих ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» становить 5 312,0 га що вказує на необхідність виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки Ішівського лісництва чим порушено ст.ст. 92,125,126, 211 Земельного Кодексу України.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначено, що на підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Частина 9 статті 4 вказаного Закону передбачає, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у вказаній сфері та розглядати відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Наведена норма права також кореспондує з приписами частини 1 статті 144 Земельного кодексу України, відповідно до якої у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

В процесі перевірки встановлено наявність у позивача актів на право користування землею УРСР інші документи. Державний акт на право постійного користування землею від 16.12.1959 року УРСР «Ішівського лісництва» площею 6601,04 га на території Микитичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області (а.с.20-24).

Розпорядженнями голови Волинської обласної державної адміністрації № 40 від 25.02.2010 року, № 109 від 12.03.2011 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та вказано обласному Управлінню лісового та мисливського господарства на забезпечення виготовлення правовстановлюючих документів в установленому порядку.

13.09.2012 року директору ДП «Володимир-Волинського ЛМГ» внесено припис № 000651 про усунення порушення земельного законодавства, яким приписано виготовити правовстановлюючі документи згідно діючого законодавства.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України.

У відповідності до статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 92 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

З матеріалів справи вбачається, що в користуванні ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» на території Микитичівської сільської ради, знаходяться земельні ділянки площею 4584,00 га., з яких 4278 га. ділянки вкритті рослинністю (лісові ділянки) та 306 га. ділянки, які не вкриті рослинністю (рілля, пасовища, тощо).

Розпорядженням Володимир-Волинської державної адміністрації Волинської області № 187 від 24.05.2006 року ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» надано земельну ділянку площею 728 га. та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісового фонду в постійне користування (т.2 а.с.178).

На виконання вищевказаного розпорядження позивачем було розроблено планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, за якими площа в розмірі 5312 га була віднесена до Ішівського лісництва (т.2 а.с.181-204).

Згідно п.5 Прикінцевих положень Лісового Кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Не відображення в статистичній звітності форми 6-зем обліку земель (т.2 а.с.179-180), що перебувають в користуванні Ішівського лісництва на території Микитичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області земельної ділянки площею 728 га., наданої згідно вищевказаного розпорядження не може вказувати на необхідність позивачу виготовити технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки даного лісництва, а вказує на необхідність внесення змін у статистичну звітність.

Таким чином відповідачем під час проведення перевірки земельного законодавства позивача не було взято до уваги вищевказані обставини, а тому припис № 000651 від 13.09.2012 року є необґрунтований та таким, що підлягає скасуванню.

Також, Державним інспектором Держсільгоспінспекції у Волинській області Багликом М. С. у присутності провідного інженера ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Козій Н.М., лісничого Ішівського лісництва Філюка В.В., з додатковим залученням державного інспектора Держсільгоспінспекції Каховича В.А., сільського голови Микитичівської сільської ради Панасюк Н.Ф. було обстежено земельні ділянки Ішівського лісництва та встановлено, що кар'єр для забору піску площею 0,9232 га на землях лісогосподарського призначення на території Микитичівської сільської ради, який використовувався для будівництва автомобільної дороги на землях вищевказаного лісництва в порушенні ст.ст. 166, 168, 211 Земельного кодексу України, а саме: землекористувач здійснював зняття ґрунтового покриву «родючого шару ґрунту» без спеціального дозволу та проекту землеустрою щодо рекультивації порушених земель.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2012 року державним інспектором Держсільгоспінспекції у Волинській області Багликом М. С. складено акт перевірки (т.1 а.с.8-9), акт обстеження земельної ділянки №6 від 13.09.2012 року (т.1 а.с.11), припис від 13.09.2012 року № 000438, розрахунок розміру шкоди заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу від 13.09.2012 року (т.1 а.с.14) на суму 13965,26 грн.

Аналогічне порушення встановлено по кар'єру на території Микитичівської сільської ради Ішівського лісництва площею 1,9953 га, про що складено акт перевірки від 13.09.2012 року (т.1 а.с.96) , акт обстеження земельної ділянки №7 від 13.09.2012 року (т.1 а.с.90), припис від 13.09.2012 року № 000655 (т.1 а.м.93-94), розрахунок розміру шкоди заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу від 13.09.2012 року (т.1 а.с.91) на суму 30182,91 грн.

В ході перевірки позивача встановлено, що при будівництві автомобільної дороги ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» на території Микитичівської сільської ради Ішівського лісництва площею 2,7319 га., в порушення вимог ст. 166, 168, 211 ЗК України підприємством знято та перенесено грантовий покрив без дозволу, про що 18.09.2012 року складено акт перевірки від 18.09.2012 року (т.1 а.с.80-81), акт обстеження даної земельної ділянки №9 від 18.09.2012 року (т.1 а.с.83), винесено припис № 000652 від 18.09.2012 року (т.1 а.с.86), та проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу від 18.09.2012 року (т.1 а.с.84), на суму 41325,46 грн.,

При перевірці 18.09.2012 року виявлено будівництво автомобільної дороги в напрямку села Мосир Любомльського району ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» на території Микитичівської та Стенжаричівської сільських рад Володимир-Волинського р-ну на землях лісогосподарського призначення орієнтовною площею 7,0 га з порушенням ст. ст. 166, 168, 211 ЗК України. Розпорядження правового характеру щодо ведення будівництва автомобільних доріг на землях лісогосподарського призначення орієнтовною площею 7,0 ДП «Володимир Волинське лісомисливське господарство» при перевірці не надало.

Отже, в ході перевірки державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області Багликом М. С. було встановлено, та зроблено висновок що позивачем на землях Микитичівської сільської ради знято та перенесено ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) під час будівництва автомобільної дороги із земельних ділянок без спеціального дозволу та проекту землеустрою, що суперечить вимогам ст.ст. 166, 168, 211 Земельного кодексу України.

За результатами проведеної перевірки відповідачем винесено приписи від 13.09.2012 року № 000438, № 000655, від 18.09.2012 року № 000652 про усунення виявлених порушень. Приписами встановлено, що позивачем на земельних ділянках площею 1,9953 га, 2,7319 га та 0,9232 га., на землях Микитичівської сільської ради знято та перенесено ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) під час будівництва автомобільної дороги із земельних ділянок без спеціального дозволу та проекту землеустрою, що суперечить вимогам ст.ст. 166, 168, 211 Земельного кодексу України. Позивачеві приписано у 30-денний термін усунути порушення земельного законодавства, про що повідомити до 13.10.2012 року та 18.10.2012 року Державну інспекцію сільського господарства у Волинській області.

Відповідно до частин 1-3 ст. 166 ЗК України рекультивація порушених земель - це комплекс організаційних, технічних і біотехнологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель. Землі, які зазнали змін у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та у гідрологічному режимі внаслідок проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, підлягають рекультивації. Для рекультивації порушених земель, відновлення деградованих земельних угідь використовується ґрунт, знятий при проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, шляхом його нанесення на малопродуктивні ділянки або на ділянки без ґрунтового покриву.

Згідно з ч. 2, та ч. 3 ст. 168 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. При здійсненні діяльності, пов'язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

На підставі п. «и» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за таке порушення, зокрема, як невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту.

Судом встановлено, що будівництво дороги лісогосподарського призначення у Ішівському лісництві (від км. 0+000 до км. 2+800) (від км. 2+800 до км. 5+059) проводилося ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» по осі вже існуючої ґрунтової дороги (Дорога ґрунтова - профільована ґрунтова дорога або дорога, проїзна частина якої поліпшена каркасними добавками (гравій, шлак та ін.) .Роботи виконувалися згідно відповідного робочого проекту розробленого Волинським відділом комплексного проектування ДП «Укрдіпродор» (т.1 а.с.50-55, 155-169, 186-249 т.2 а.с.1-34).

Позивач у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях посилається на те, що при будівництві доріг не було знято родючого шару ґрунту, так як він був відсутній на земельних ділянках, на яких проводилось будівництво доріг.

Згідно з листів Волинського відділу комплексного проектування ДП «Укрдіпродор» № 79 від 13 грудня 2012 року та № 80 від 19.12.2012 року вбачається, що в робочих проектах будівництва автомобільної дороги лісогосподарського призначення в Ішівському лісництві ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» зняття родючого ґрунту передбачалося лише при влаштуванні частини роз'їздів, зняття родючого шару по узбіччях існуючої дороги даними проектами не передбачалась.

Також суд звертає увагу на те, що при розробленні проекту землеустрою, щодо розробки для власних потреб піщаного ґрунту та рекультивації земель у 2011 році, відповідно до договору № 48 від 07.09.2011 року розробленого ПП «Владар» (т.1 а.с.69-73) було проведено топографічну зйомку, на земельних ділянках, які були обстеженні вищевказаним інспектором та описані в складених ним документах, являють собою піщані підвищення рельєфу, потужність піщаних відкладів, представлених дрібнозернистими пісками з рідкими вкрапленнями кремнію, кристалічних порід та глинозему, змінюється від 1,0м до 2-Зм, іноді і більше, родючий шар ґрунту на ділянках відсутній. Крім того, вищезгадані землі, згідно матеріалів лісовпорядкування, відповідають типам лісо-рослинних умов В2 і 33. що згідно таблиці «Погребняка», дана категорія земель являє собою - бідні, піщані ґрунти, а не ґрунтовий шар ґрунту (родючий шар).

З листа Волинського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері від 17.12.2012 року № 34-112 вих.12 вбачається, що прокуратурою було проведено перевірку з приводу зняття та перенесення родючого шару ґрунту ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» в ході якої не встановлено факти зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу саме на площах вказаних в актах перевірки Державної інспекції сільського господарства у Волинській області від 13.09.2012 року. (т.2 а.с.37).

Таким чином, жодних доказів зняття позивачем ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу на вимогу суду не надано та факт зняття родючого ґрунту позивачем при будівництві лісової дороги не доведено.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Абзацом 3 частини 1 статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що державний інспектор Державної інспекції сільського господарства у Волинській області Баглик М. С. про проведенні перевірки 13.09.2012 року та 18.09.2012 року ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» та обстеженні земельних ділянок площею 1,9953 га. 2,7319 га. та 0,9232 га. на землях Микитичівської сільської ради, зроблено висновок про факт зняття родючого шару ґрунту. Даний висновок зроблено ним на тільки на підставі проектно-кошторисної документації, який за своєю суттю є плановим документом.

З актів перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства від 13.09.2012 року (т.1 а.с.8-9, 87, 96) та від 18.09.2012 року (т.1 а.с.74-76, 80-81), актів обстеження земельних ділянок №6 від 13.09.2012 року (т.1 а.с.11), №7 (т.1 а.с.90) від 18.09.2012 року №8 (.т.1 а.с.77-79), №9 (т.1 .а.с.83) вбачається, що в них відсутні будь-які фактичні дані щодо виду ґрунтів на земельних ділянках площею 1,9953 га. 2,7319 га. та 0,9232 га., глибини, площі та кількості зняття родючого шару ґрунту ДП «Володимир-Волинським ЛМГ» у відповідній місцевості.

В оскаржуваних приписах Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 13 вересня 2012 року, та № 000652 від 18 вересня 2012 року зазначено, що позивач здійснив зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту (родючого ґрунту) без спеціального дозволу та без проекту землеустрою та приписано в тридцяти денний термін усунути порушення земельного законодавства.

Однак суд вважає, що у вищевказаних приписах державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області Багликом М.С. повинно було бути зазначено заходи, які необхідно здійснити ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» для припинення порушення земельного законодавства, усунення його наслідків, строк їх виконання по кожному із заходів.

В оскаржуваних приписах не вказані яким чином та які заходи треба здійснити позивачу для усунення порушення земельного законодавства, що робить приписи завідомо такими, що неможливо виконати.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду обґрунтованість та правомірність винесених приписів Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13.09.2012 року, № 000655 від 13 вересня 2012 року, та № 000652 від 18 вересня 2012 року.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області не правомірно, не обґрунтовано та не відповідно до вимог чинного законодавства винесенні приписи, тобто відповідач діяв не в спосіб та не в межах, визначених Конституцією України та Законами України.

Приймаючи постанову у даній справі, суд виходить з наданих ч. 2 ст. 162 КАС України повноважень, враховує, що позивач оскаржує в судовому порядку приписи, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування приписи Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13.09.2012 року, № 000655 від 13 вересня 2012 року, та № 000652 від 18 вересня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищенаведене наявні підстави для відшкодування з Державного бюджету України на користь - ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» судові витрати у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 32,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6101 від 05 листопада 2012 року.

Керуючись статтями 2,3,94,158,160,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати приписи Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13.09.2012 року, № 000655 від 13 вересня 2012 року, та № 000652 від 18 вересня 2012 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» (44700, м. Володимир-Волинський вул. Ковельська,130, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 32 (тридцять дві) гривні 19 (дев'ятнадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський