Справа № 820/17520/14
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р.Справа № 820/17520/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача - Чистякова Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2014р. по справі № 820/17520/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.14 р. задоволено частково адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України Київського району м.Харкова (далі - УПФУ Київського р-ну м.Харкова) до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові (далі - Фонд).

Стягнено з Фонду на користь УПФУ Київського р-ну м.Харкова за період з квітня по вересень 2014 року, витрати з виплати пенсій по пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 на суму 2357,94 грн.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.14 р., скасувавши її у частині задоволення позовних вимог.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначив, що відшкодування витрат на виплату пенсій по інвалідності громадян, які потерпіли від нещасного випадку за межами України, не відноситься до компетенції Фонду, оскільки зазначені особи не мають статусу застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.99 р. N 1105-XIV (далі - Закон N 1105-XIV). Відповідач вказує також на той факт, що відшкодування виплачених пенсій постраждалим від нещасного випадку проводиться на централізованому рівні між Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Крім того відповідач вважає, що відсутні правові підстави на здійснення відшкодування ПФУ зазначених витрат, оскільки у Фонді відсутні особові справи ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України справа розглянута без участі представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на виплату пенсій по інвалідності відносяться до переліку виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у передбаченому Законом N 1105-XIV порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що згідно Акту щомісячної звірки особових справ пенсіонерів, які мають право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (а.с. 4), та таблиці розбіжностей, складеної між Фондами, з квітня по вересень 2014 року, відповідачем не враховані суми витрат на виплату і доставку пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва у розмірі 2357,94 грн. за вказаний період.

Положеннями п 2 статті 7 Закону "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", що набрав чинності з 01.04.01 р., передбачено, що фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.01 р., з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і фондом у подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Пункт "г" частини 1 ст. 21 Закону N 1105-XIV передбачає, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п. 5 ст. 24 Закону N 1105-XIV, фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат

Як вбачається з Акту № 2, нещасний випадок на виробництві з гр. ОСОБА_4 стався 21.07.86 р. року на підприємстві «Новоуренгойское вышкомонтажное управление треста по бурению «Укрбургаз», Тюменська область, м. Новий Уренгой, про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві від 24.10.12 р. З гр. ОСОБА_3 нещасний випадок на виробництві стався 20.06.74 р. на заводі «Трансмаш», м. Барнаул, про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві (а.с. 81). З гр. ОСОБА_2 нещасний випадок на виробництві стався 02.11.96 р. на столярній ділянці, про що свідчить акт № 1 про нещасний випадок на виробництві.

Даним особам позивачем призначено пенсію по інвалідності.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону N 1105-XIV, особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення, що 13.03.92 р. була підписана Україною і набрала для неї чинності, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання передбачено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03 р. N 5-4/4 ( далі - Порядок N 5-4/4).

Пунктом 4 зазначеного Порядку N 5-4/4 встановлено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", Закону N 1105-XIV та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку №5-4/4, визначено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставною відмову відповідача від включення до заліку суми витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про відсутність підстав для здійснення відшкодувань зазначених виплат через відсутність у Фонді особових справ є необгрунтованими, оскільки обов'язок Фонду відшкодовувати витрати позивачу, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, навіть при відсутності особових справ в розпорядженні виконавчої дирекції фонду прямо передбачений ч.2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №2272-IIІ від 22.02.01р.

Кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок її страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Інші доводи апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують. Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року по справі № 820/17520/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Любчич Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2015 р.

Помічник судді Свірська Я.Г.