Справа № 380/61/15-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 380/61/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Архангельський А.М.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області, ОСОБА_2 на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 26.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 13.01.2015 року звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з адміністративним позовом до УПФУ у Тетіївському районі Київської області про зобов'язання провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 26.01.2015 року позов за період з 01.01.2014 року по 12.07.2014 року залишено без розгляду, позовні вимоги задоволено частково, визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії ОСОБА_2 - неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області здійснити перерахунок ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 13.07.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та відмовити в позові.

Позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції в частині відмови в позові та задовольнити позов у повному обсязі.

В своїх апеляційних скаргах апелянти посилаються на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувальним засобом при розгляді справи не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області і отримує державну пенсію по інвалідності та має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Закон України № 796-XII, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії (посвідчення серії НОМЕР_1). В зв'язку з неотриманням в 2014 році додаткової пенсії в розмірах, передбачених Законом України № 796-XII, позивач 23.12.2014 року звернувся до Відповідача з заявою про перерахунок пенсії, але 06.01.2015 року він отримав лист про відмову в проведенні перерахунку, що підтверджується листом Відповідача від 06.01.2015 року № 98/Т-04. (а.с № 8)

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам IІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі Закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 р., Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 06.07.2014 р. №1534-18 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 р. пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст. 50 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 03.08.2014 р. №1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказана норма діє з 16.08.2014 року.

Таким чином, з 16.08.2014 року розмір пенсії, передбаченої ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обмежується вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України від 03.08.2014 р. №1622-18.

Згідно ст. 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із адміністративним позовом до суду позивач звернувся 13.01.2015 року, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з 13.07.2014 року.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що Закон України від 03.08.2014 р. №1622-18 набрав чинності 16.08.2014 року, тому кінцевою датою задоволення позову має бути 15.08.2014 року.

Щодо вимоги про нарахування та виплату пенсії, передбаченої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то вона задоволенню не підлягає, оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стаття 201 КАС України передбачає, що підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

За таких обставин, апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні, оскільки судом першої інстанції помилково допущено порушення норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

В задоволенні апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області - відмовити.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 26.01.2015 року - змінити, зазначивши кінцевий термін задоволення позову 15.08.2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2015 року.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.