Справа № 804/2567/13-а
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р. Справа № 804/2567/13-а

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Віхрова В.С.

при секретарі судового засідання Драгота С.А.,

за участю:

прокурора Оксенюк М.М.

представника позивача Прудко О.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2013 р. прокурор Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (надалі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач) в якому просить (з урахуванням уточнення) стягнути кошти за податковим боргом з рахунків у банках у сумі 54855,25 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 р. відкрито провадження у справі (суддя Чабаненко С.В.).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2013 р. провадження у справі зупинено.

На підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2013 р. №197д здійснено повторний автоматичний розподіл справи, справа №804/2567/13-а передана до провадження судді Букіної Л.Є.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 р. справа прийнята до провадження (суддя Букіна Л.Є.).

На підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 р. №36д здійснено повторний автоматичний розподіл справи, справа №804/2567/13-а передана до провадження судді Віхрової В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2015 р. справу прийнято до провадження судді Віхрової В.С., провадження у справі поновлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач має податковий борг, який утворився в результаті несплати платником податків самостійно нарахованих та узгоджених податкових зобов'язань по орендній платі за землю.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п.2 ст.121 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадян чи держави в суді у випадках визначених законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор може звертатися в адміністративний суд з адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Пунктом 6 ч.2 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» (у відповідній редакції) визначено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 прокурори, їх заступники мають право звертатися до суду з позовними заявами в інтересах держави в особі органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та самостійно зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах та в чому полягає чи може відбутись порушення інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 знаходилась на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби як платник податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки і збори і строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до п. 286.3 ст. 286 Податкового кодексу України платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (ст. 287 Податкового кодексу України).

Статтею 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При несплаті зобов'язання у встановлений строк виникає податковий борг, відповідно до 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п.14.1.162. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

За поясненнями податкового органу, відповідач має податковий борг по орендній платі за землю в сумі 54807,20 грн., який виник в результаті самостійного визначення податкового зобов'язання по податковим деклараціям: №2245 від 16.03.2012 р. за лютий 2012 р. по строку сплати 30.03.2012 р. - 10 961,44 грн.; №5391 від 20.04.2012 р. за березень 2012 р. по строку сплати 30.04.2012 р. - 10 961,44 грн.; №10262 від 21.05.2012 р. за квітень 2012 р. по строку сплати 30.05.2012 р. - 10 961,44 грн.; №11060 від 20.06.2012 р. за травень 2012 р. по строку сплати 30.06.2012 р. - 10 961,44 грн.; №14231 від 20.07.2012 р. за червень 2012 р. по строку сплати 30.07.2012 р.-10 961,44 грн.;

Крім цього, на особовому рахунку ФОП ОСОБА_2 обліковується пеня в розмірі 48,05 грн.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ФОП ОСОБА_2, за даними позивача, становить 54 855,25 грн.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положеннями п.59.4, п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сформовано податкову вимогу №5 від 04.01.2012 р., яка була направлена відповідачу 06.01.2013 р., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 зазначеної статті).

Відповідно до положень ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості на підставі договору оренди земельних ділянок, який був оскаржений у судовому порядку за цивільною справою ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест», ДПІ у Кіровського району м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Державне земельне агентство, прокуратура Кіровського району м.Дніпропетровська про скасування п.3 рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2012 р. №127/26, розірвання договору оренди земельних ділянок з моменту набуття права власності на будівлі та споруди третьою особою, повернення зайво сплаченої орендної плати за період з січня 2008 р. по липень 2012 р. у розмірі 366977,87 грн. та зайво сплаченої орендної плати в сумі 43845,60 грн.

Так, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (справа №0418/2376/2012, провадження №2/0203/47/2014) від 11.08.2014 р. зобов'язано Дніпропетровську міську раду повернути ОСОБА_2 зайво сплачені орендні платежі у сумі 43845,60 грн.; скасовано п.3 рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2012 р. №127/26 про втрату чинності рішення міської ради від 10.08.2007 р. №86/18 «Про передачу земельних ділянок по вул. Щорса 6 в оренду та спільну оренду ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, по фактичному розміщенню будівлі тиру».

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.12.2014 р. рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2014 р. змінено в частині слова «скасування» п.3 рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2012 р. №127/26, слово «скасувати» змінено на «визнати незаконним» п.3 рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2012 р. №127/26. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішення набрало законної сили у відповідності до ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлені вищезазначеними судовими актами факти мають преюдиціальне значення в рамках досліджуваного адміністративного спору та доведенню знову не підлягають.

Судами першої та другої інстанції встановлено, що в період з 22.11.2006 р. по 02.12.2011 р. ОСОБА_2 належала на праві приватної власності будівля тиру (АДРЕСА_1), яка розташована на земельних ділянках площею 0,0604 га та 0,1437 га.

22.07.2007 р. між відповідачем та Дніпропетровською міською радою було укладено договори оренди земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №2443 та №2444 відповідно. Відповідно до п.3.1 вищезазначених договорів їх укладено на п'ять років, строк дії до 21.10.2012 р.

02.12.2011 р. між відповідачем та ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» було укладено договір купівлі-продажу будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №767. Відповідно до п. 1 договору до ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» перейшло право власності на будівлю тиру, яка була передана за актом приймання-передачі від 08.12.2011 р. Таким чином, з 08.12.2011 р. фактичним користувачем орендованих земельних ділянок є ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест».

Відповідно до п. 12.4 договорів оренди землі, дія договору припиняється у випадках, передбачених законом. Як передбачено п. 12.5 договорів оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. 05.12.2011 р. відповідачем було направлено на адресу міської ради заяву про дострокове розірвання договорів оренди землі у зв'язку із переходом права власності на будівлю тиру до третьої особи.

Таким чином, договори оренди землі фактично припинені з 02.12.2011 р. і з цього часу саме ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» повинно сплачувати орендну плату за земельні ділянки у тому ж розмірі, що зазначено у договорах оренди землі. Але цей факт ігнорується міською радою - договори досі не розірвано, орендна плата неправомірно продовжує нараховуватись.

25.07.2012 р. Дніпропетровська міська рада винесла рішення «Про вилучення у гр. ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, земельну ділянку, площею 0,0604 га (кадастровий номер :06:013:0016) 81,27 % або 0,1168 га по вул. Щорса, 6 та зарахувати їх до земель міста». У п.3 рішення визначено, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» гр. ОСОБА_2 має сплатити орендну плату за рік з моменту прийняття цього рішення, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладання договорів оренди земельних ділянок на тих самих умовах з наданням відповідної документації із землеустрою.

Стаття 32 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачений статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використання земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов'язань.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на будівлю, що розташована на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Виходячи із правовідносин, які виникли між ОСОБА_2 та ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» суд дійшов висновку, що норма ст. 32 Закону України «Про оренду землі» не могла бути покладена в основу рішення, винесеного Дніпропетровської міською радою, у зв'язку з чим позов у цій частині було задоволено.

Вирішуючи позовні вимоги в частині розірвання договорів оренди суд в їх задоволені відмовив, оскільки строк дії спірних договорів закінчився.

Таким чином, у судовому порядку встановлено, що з 02.12.2011 р. ОСОБА_2 фактично припинила користуватися земельною ділянкою, а отже підстав для нарахування податкового зобов'язання з орендної плати за землю за лютий-червень 2012 р. на суму 54855,25 грн. у позивача не було.

Відповідно до ч.1. ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За таких обставин, враховуючи відсутність у позивача доказів існування боргу у відповідача, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 02 березня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 02.03.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун