Справа № 2а/1570/8628/2011
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/8628/2011
УХВАЛА

24 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін

представника позивача не з'явився

представника відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про залишення адміністративного позову без розгляду,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом відкритого акціонерного товариства «Затишанське хлібоприймальне підприємство» до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2011 року №, № та №.

Ухвалою суду від 29.01.2015 року справу прийнято до провадження після повернення з ВАСУ на новий розгляд та призначено судове засідання на 10.02.2015 р.

10.02.2015 року представник позивача в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання позивача повідомлено у встановленому приписами ст. 33 КАС України порядку, шляхом повідомлення засобами електронного зв'язку на адресу , , що підтверджується наявною в матеріалах справи повідомленням від 02.02.2015 р. (т. 2 а/с. 136-137). Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило, доказів поважності причин неприбуття до судового засідання подано не було.

В судовому засіданні 10.02.2015 року, протокольною ухвалою неявку представника позивача визнано неповажною.

У зв'язку з тим, що неявку представника позивача визнано не поважною та згідно приписів ч. 1 п. 2 ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, є підставою для відкладення розгляду справи.

З урахуванням викладеного, слухання справи було відкладено на 24.02.2015 року.

24.02.2015 року представник позивача повторно не з'явився в судове засідання. Про дату, час та місце проведення судового засідання позивач повідомлявся у встановленому приписами ст. 33 КАС України порядку, шляхом повідомлення засобами електронного зв'язку на адресу , що підтверджується наявною в матеріалах справи повідомленням від 10.02.2015 р. (т. 2 а/с. 147-149), та засобами поштового зв'язку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №03749509, яке доставлено на адресу позивача 18.02.2015 р. (т. 2 а/с. 150).

Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило, доказів поважності причин неприбуття до судового засідання подано не було.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду беручи до уваги наступне: відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України, особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, не можуть бути обмежені у праві на отримання в адміністративному суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів розгляду справи. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в адміністративному суді інформації про дату, час і місце розгляду своєї справи та ухвалені в ній судові рішення.

Нормою п. 1 ч. 3 ст. 49 КАС України особам які беруть участь у справі надано право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.

При цьому частиною 2 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Право особи на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи кореспондує обов'язок суду повідомити чи викликати її.

Так, ч. 3 ст. 33 КАС України передбачено, що судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Якщо особа, яка бере участь у справі (сторона, третя особа, представник), свідок, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть з поважних причин прибути до суду, вони зобов'язані завчасно повідомити суд про неможливість прибуття та її причини.

«Завчасно» означає необхідність повідомити у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання. Спосіб повідомлення може бути різним (закон їх не обмежує) - телефоном, поштою тощо.

Остаточно поважність причин неприбуття оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає з'явитися до суду, відрядження тощо.

Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Тож поважність причин неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу .

До поважних причин можуть бути віднесені такі обставини, дії, явища, які не залежать від волі особи, відносно якої вони виникли. Внаслідок таких обставин, особа не має змоги належним чином виконувати покладені на неї обов'язки.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, є повторним, коли позивач вдруге не прибув на розгляд справи і в суду є достовірні (докази) про те, що обидва рази його було належним чином повідомлено.

Суд також звертає увагу на той факт, що представником позивача на протязі розгляду справи з моменту відкриття провадження до винесення ухвали, допускалися зловживання правом на процесуальному рівні.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зловживання правом - така форма реалізації права всупереч з його основним призначенням без порушення конкретних юридичних заборон та в межах наданого особі права, застосовуючи яку суб'єкт наносить шкоду (умисно або необережно) іншим учасникам суспільних відносин.

Зловживання правом як особливий тип правопорушення, що його вчиняє уповноважена особа при здійсненні належного їй права із використанням недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки.

Також, суд вважає що згідно приписів чинного законодавства сторони процесу повинні добросовісно виконувати свої права та обов'язки.

Добросовісність (лат. bona fides) розуміється, як самостійний правовий принцип, як презумпція, як вказівка на винність або об'єктивну протиправність діяння. Вцілому, під добросовісністю варто розуміти прагнення суб'єкту до правомірності власної правової поведінки, її соціальної нешкідливості, юридичної досконалості способу досягнення поставленої мети.

З урахуванням визначених правових аспектів, суд вважає, що позивачем по справі допущені неоднарозові зловживання правом, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи та суперечить принципам адміністративного судочинства України, а отже повинно бути припинено законодавчо встановленими інструментами.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, слід зазначити, що згідно вимог статті 122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, відповідач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 155 КАС України, оскільки має місце повторна неявка позивача у судове засідання без поважних причин, без повідомлення ним про причини неприбуття та без наявності заяв про розгляд справи за його відсутності. Докази повідомлення представника позивача про судові засідання 10.02.2015 р. та 24.02.2015 р. наявні в матеріалах справи.

Керуючись ст. 128, п.4 ч.1 ст. 155 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов відкритого акціонерного товариства «Затишанське хлібоприймальне підприємство» до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2011 року №, № та № - залишити без розгляду.

Суд також зазначає, що особа, позовна заява якої була залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н. В.

Адміністративний позов відкритого акціонерного товариства «Затишанське хлібоприймальне підприємство» до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2011 року №, № та № - залишити без розгляду.