Справа № 361/4343/14-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4343/14-а
провадження № 2-а/361/10/15
Постанова

Іменем України

20 лютого 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Ярмоленко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання незаконними та скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Броварської міської ради Київської області про визнання незаконними та скасування рішень.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 02 червня 2014 року він дізнався з офіційного Інтернет сайту Броварської міської ради Київської області про рішення №1237-45-06 від 22 травня 2014 року, в п.5.22 якого зазначалося про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На зазначеній земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, набутій за договором купівлі-продажу та зареєстрованій належним чином, знаходяться три об'єкти нерухомого майна, а саме: частина будинку, сарай та погріб. Ніяких судових рішень щодо позбавлення його майнових прав позивачу невідомо, із зазначеного нерухомого майна в будь-який спосіб він не відчужував.

Рішення Броварської міської ради Київської області №1237-45-06 від 22 травня 2014 року позбавляє позивача його майнових прав.

Процедура приватизації спірної земельної ділянки відбувалася без згоди позивача та без його залучення як співвласника.

Вважає, що приватизаційна справа містить підроблені підписи та документи, оскільки без його участі зазначені дії виконати було неможливо, як це зазначено в ч.14 ст.166 КУпАП.

Позивач вважає, що в результаті реалізації цього незаконного рішення його права власності можуть перейти до добросовісних набувачів та їх відновлення стане неможливим.

ОСОБА_3 не має нотаріально посвідченої згоди співвласника, ОСОБА_1, або судового рішення про примусовий виділ її ідеальної частки власності в натурі, рішення Броварської міської ради Київської області є протизаконним, оскільки порушує права іншого співвласника, відповідно до п.1 ст.358 ЦК України, п.2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, введеною в дію наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року.

Під час розробки земельно-технічної документації виявилося, що ОСОБА_3 спирається на довідку №05-5/9-3/836 від 26 червня 2007 року, виданої Броварським відділом земельних ресурсів.

Рішення №1237-45-06 від 22 травня 2014 року прийнято на підставі «фактичного землекористування», межі якого не з'ясовано із співвласниками майна та спільними землекористувачами.

При розробці технічної документації із землеустрою інженером ТОВ «Земельно-кадастровий центр» Постановським І.А. було складено акт про встановлення та погодження меж земельної ділянки, що послужив підставою рішення про передачу у власність спірної земельної ділянки.

В абзаці 3 акту зазначено, що ніяких претензій при встановленні меж не виявлено, проте, позивач не був присутній при узгодженні меж земельної ділянки та не був належним чином повідомлений, за 5 днів до початку робіт. В акті немає підпису співвласника ОСОБА_1.

Відповідно до п.п. 8, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7, рішення Броварської міської ради Київської області №1237-45-06 від 22 травня 2014 року порушує не тільки майнові права позивача на надвірні будівлі, а права землекористувача територією на якій розміщені зазначені будівлі, а органи місцевої влади не мають права скасовувати свої рішення або вносити зміни в такі рішення, якщо виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

На приватизованій ОСОБА_3 земельній ділянці знаходяться придбані позивачем в законний спосіб об'єкти нерухомості (сарай та погріб), розташовані на території спільного двору, який є частиною земельної ділянки, виділеної ОСОБА_5 та повним правонаступником в сенсі п.п.2, 4 ст.120 ЗК України за договором купівлі-продажу 1980 року є позивач ОСОБА_1.

Відповідно до п.2 ст.81 ЗК України, ця земельна ділянка знаходиться в його користуванні та теж може бути ним приватизована. Однак, в порушення вимог п.1 ст.91 ЗК ОСОБА_3 не повідомила про наявність власника нерухомості на цій земельній ділянці орган місцевого самоврядування в обґрунтуванні та, посилаючись на ст.116 ЗК України, порушила цим п.5 зазначеної статті.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати недійсним п.5.22 рішення №1237-45-06 від 22 травня 2014 року прийнятого Броварською міською радою Київської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, доповнив свої позовні вимоги та просив суд визнати недійсним п.1.4 рішення №390 від 12 липня 2011 року, прийнятого Броварською міською радою Київської області «Про надання адрес, зміну адрес», згідно якого було надано адресу частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, власник громадянка ОСОБА_3 - АДРЕСА_1. Проте, виділення частини житлового будинку та земельної ділянки в натурі не проводилося, нерозділена будівля не може мати дві різні адреси та, згідно чинного законодавства, адреса присвоюється виділеному житловому будинку, а не навпаки.

В судове засідання представник відповідача Броварської міської ради Київської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заперечення, в яких зазначали, що відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3, надано роз'яснення про те, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій права на землю. Захист судом прав на землю у цих правовідносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 Земельного кодексу України, у тому числі визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Також у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа №361/5315/2014-ц, провадження 2/361/2135/2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, виконкому Броварської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_7. Однією із позовних вимог є визнання недійсним рішення виконкому №390 від 12 липня 2011 року.

На підставі вищевикладеного та відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, просили закрити провадження у справі. Справу розглядати без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЗК України, земельна ділянка, надана у користування, може бути вилучена за згодою землекористувачів лише для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади.

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року зазначено, що даний спір є публічно-правовим та відноситься до адміністративної юрисдикції.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній чи господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно договору купівлі-продажу від 13 листопада 1980 року, позивач ОСОБА_1 придбав ? частину житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3-4).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 травня 2004 року, позивач ОСОБА_1 придбав 22/216 частини житлового будинку, позначеного за планом земельної ділянки літерою «А», загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м. з будівлями та спорудами: гараж-сарай - «Г», колодязь - «К», огорожа - «N», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

Рішенням Броварської міської ради Київської області №1237-45-06 від 22 травня 2014 року передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0480 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2004 року №1297 є власником земельної ділянки щодо якої, згідно п.5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року №1237-45-06 затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність іншій особі, без дотримання процедури приватизації та залучення позивача як співвласника.

Позивач ОСОБА_1 не надавав своєї згоди як співвласника на виділ ОСОБА_3 її ідеальної частки власності в натурі, рішення Броварської міської ради Київської області порушує права іншого співвласника, відповідно до п.1 ст.358 ЦК України, п.п.2.1, 2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, введеною в дію наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року.

Пунктом 1.4 рішення №390 від 12 липня 2011 року, прийнятого Броварською міською радою Київської області «Про надання адрес, зміну адрес», було присвоєно адресу частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, власник громадянка ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 (а.с.61).

Проте в судовому засіданні було встановлено, що виділення частини житлового будинку та земельної ділянки в натурі не проводилося, а нерозділена будівля не може мати дві різні адреси

Відповідно до ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарних засіданнях сільських, селищних та міських рад.

Відповідно до ч.1 ст.130 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Стаття ст. 152 ЗК України дає право землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 набув право користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, законним чином шляхом придбання житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а доказів того, що спірна земельна ділянка була вилучена із користування позивача ОСОБА_1 на законних підставах відповідачем суду не надано, а судом не здобуто, а тому пункт 5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року № 1237-45-06 є незаконним і підлягає скасуванню. Також п.1.4 рішення №390 Броварської міської ради Київської області від 12 липня 2011 року є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки дане рішення винесено про присвоєння адреси частині житлового будинку, власник громадянка ОСОБА_3, без зазначення конкретної частини житлового будинку.

Керуючись ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 120, 149,152 Земельного кодексу України, п.п.2.1, 2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, введеною в дію наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року, ст.ст.6, 10, 69, 71, 158 - 160, 162 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати пункт 1.4 рішення Броварської міської ради Київської області №390 від 12 липня 2011 року та пункт 5.22 рішення Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2014 року № 1237-45-06.

На постанову протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сердинський В. С.