Справа № 826/14110/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бікор» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бікор» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 7 від 26 травня 2014 року повністю, № 7 від 26 травня 2014 року та № 7 від 26 травня 2014 року в частині,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 7 від 26 травня 2014 року повністю, № 7 від 26 травня 2014 року та № 7 від 26 травня 2014 року в частині.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ «Бікор», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

02 березня 2015 року від представника позивача - ТОВ «Бікор» надійшло клопотання про примирення сторін (у частині позовних вимог) у зв»язку з досягненням податкового компромісу по наступних податкових повідомленнях-рішеннях: № 7 від 26 травня 2014 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 191 916, 00 грн. за основним платежем та 47 979, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № 7 від 26 травня 2014 року в частині визначення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 630 327, 00 грн. за основним платежем та 157 585, 00 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 року клопотання ТОВ «Бікор» про затвердження примирення сторін у зв'язку з досягненням податкового компромісу - задоволено.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Бікор» до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № 7 від 26 травня 2014 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 191 916, 00 грн. за основним платежем та 47 979, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № 7 від 26 травня 2014 року в частині визначення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 630 327, 00 грн. за основним платежем та 157 585, 00 грн. штрафних санкцій - визнано нечинною.

Провадження у справі за адміністративним позовом ТОВ «Бікор» до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № 7 від 26 травня 2014 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 191 916, 00 грн. за основним платежем та 47 979, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № 7 від 26 травня 2014 року в частині визначення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 630 327,00 грн. за основним платежем та 157 585, 00 грн. штрафних санкцій - закрито.

Виходячи з вищевикладеного, у вказаній справі дослідженню підлягає правомірність винесення ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві податкового повідомлення-рішення № 7 від 26 травня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в період з 11 березня 2014 року по 07 квітня 2014 року ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі наказу № 714 від 26 лютого 2014 року була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Бікор» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення допущені позивачем, зокрема, п. п. 139.1.9, п. 139.1 ст. 139 ПК України; п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст.; п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168, «а» п. 171.2 ст., за результатами якої складено акт № 375/26-55-2207/21637291 від 29 квітня 2014 року.

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки позивачем було подано заперечення на акт перевірки до податкового органу, проте листом № 23865/10/26-55-22-07-10 від 21 травня 2014 року податковий орган висновки Акту перевірки залишено без змін.

На підставі висновків Акту перевірки податковим органом прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення № 7 від 26 травня 2014 року, яким застосовано штрафні санкції в сумі 431 701,26 грн. за порушення п. 2.8, р. 2, п. 3,5. р. 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року, яке є предметом оскарження.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, податковим органом встановлено перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі ТОВ «Бікор» в зв'язку з відсутністю підписів одержувачів готівкових коштів в видаткових касових ордерах, а саме: 12 жовтня 2011 року з каси підприємства відповідно до видаткового касового ордеру № 878 від 12 жовтня 2011 року були видані готівкові кошти в сумі 4 800, 00 грн. ОСОБА_3, як кредитну заборгованість по авансовим звітам, видача яких не підтверджена підписом одержувача, залишок готівки 12 жовтня 2011 року згідно з касовою книгою становив 0, 88 грн., перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства 12 жовтня 2011 року - 4800, 88 грн.; 23 березня 2012 року з каси підприємства відповідно до видаткового касового ордеру № 97 від 23 березня 2012 року були видані готівкові кошти в сумі 2 510, 00 грн. ОСОБА_4 як кредитну заборгованість по авансовим звітам, видача яких не підтверджена підписом одержувача, залишок готівки 23 березня 2012 року згідно з касовою книгою становив 0, 40 грн., перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства 23 березня 2012 року - 2 510, 40 грн.; 23 липня 2012 року з каси підприємства відповідно до видаткового касового ордеру № 184 від 23 липня 2012 року були видані готівкові кошти в сумі 3 200, 00 грн. ОСОБА_5 як кредитну заборгованість по авансовим звітам, видача яких не підтверджена підписом одержувача, залишок готівки 23 липня 2012 року згідно з касовою книгою становив 0, 78 грн., перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства 23 липня 2012 року - 3 200, 78 грн.; 21 серпня 2012 року з каси підприємства відповідно до видаткового касового ордеру № 295 від 21 серпня 2012 року були видані готівкові кошти в сумі 3 980, 00грн. ОСОБА_3як кредитну заборгованість по авансовим звітам, видача яких не підтверджена підписом одержувача, залишок готівки 21 серпня 2012 року згідно з касовою книгою становив 0, 41 грн., перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства 21 серпня 2012 року - 3 980, 41 грн.; 22 жовтня 2013 року з каси підприємства відповідно до видаткового касового ордеру від 22 жовтня 2013 року № 445 були видані готівкові кошти в сумі 1 355, 00 грн. ОСОБА_6 як кредитну заборгованість по авансовим звітам, видача яких не підтверджена підписом одержувача, залишок готівки 22 жовтня 2013 року згідно з касовою книгою становив 1, 61 грн., перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства 22 жовтня 2013 року - 1 356, 61 грн.; 30 грудня 2013 року з каси підприємства відповідно до видаткового касового ордеру № 529 від 30 грудня 2013 року були видані готівкові кошти в сумі 200 000, 00 грн. Ціарковські Піотру як позику працівнику, видача яких не підтверджена підписом одержувача, залишок готівки 30 грудня 2013 року згідно з касовою книгою становив 1, 55 грн., перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства 30 грудня 2013 року - 200 001, 55 грн.

Таким чином, на думку податкового органу, позивачем порушено п. 2.8, п. 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року, а саме перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі ТОВ «Бікор» на загальну суму 215 850, 63 грн.

Відповідно до п. 2.8 Положення - підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

Пунктом 3.4 Положення встановлено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо.

Відповідно до п. 3.5 Положення - у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган при формуванні висновків Акту перевірки використав чернетку видаткового касового ордеру № 529 від 30 грудня 2013 pоку, який передбачав видачу готівки в сумі 200 000, 00 грн. Ціарковскі Піотру, але як вбачається з матеріалів справи фактично готівка видана не була, а тому підпис працівника на цій чернетці відсутній.

Крім того, чернетка видаткового касового ордеру не була підшита до касової книги підприємства, наданої до перевірки.

Натомість, фактично були оформлені видаткові касові ордери за № 529 та № 530 від 30 грудня 2013 pроку, по яким було видано 100 000, 00 грн. Ціарковскі Піотру та 100 000, 00 грн. Марковскі Маріушу, а тому зазначені видаткові касові ордери містять підписи працівників, копії яких містяться в матеріалах справи. Крім того, зазначені видаткові касові ордери були підшиті позивачем до вкладного аркушу касової книги за грудень 2013 року у відповідності до п. 4.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в період з 12 жовтня 2011 року по 23 липня 2012 року мали місце три випадки видачі готівки, при яких працівники не підписали видатковий касовий ордер, зокрема, ОСОБА_3 (12 жовтня 2011 року, 4 800, 00 грн. та 21 серпня 2012 року, 3 980, 00 грн.), ОСОБА_4 (23 лютого 2012 року, 2 510, 00 грн.), ОСОБА_5 (23 липня 2012 року, 3 200, 00 грн.). В касовій книзі на момент перевірки дійсно були підшиті видаткові касові ордери, не засвідчені підписами працівників.

Між тим, вказані випадки не охоплювалися перевіркою податкового органу, оскільки податкова перевірка позивача проводилась у період з 11 березня 2014 року по 07 квітня 2014 року, а тому підстави для притягення до відповідальності за зазначене порушення відсутні.

Як вбачається з рішення податкового органу, за вищезазначені порушення до позивача застосовано штрафні санкції, передбачені Указом Президента України № 436/95 від 12 червня 1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», які є адміністративно-господарськими санкціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГК України - адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, з дня вчинення вищезазначених порушень Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року, встановлених актом перевірки, минув більше ніж один рік, оскільки порушення були допущені в період з 12 жовтня 2011 року по 23 липня 2012 року, а рішення про застосування штрафних санкцій винесено 26 травня 2014 року.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування податкового повідомлення-рішення № 7 від 26 травня 2014 року, винесені ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, як протиправне.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бікор» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бікор» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 7 від 26 травня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бікор» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 7 від 26 травня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 7 від 26 травня 2014 року.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст постанови виготовлений 05 березня 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.