Справа № 826/17282/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.15р. у справі №826/17282/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-лайт» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 06.06.14р. №8 та №8.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що первинні документи підписані від імені ТОВ «Інтерном-компані» не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів (робіт, послуг), з огляду на те, що засновник вказаного Товариства заперечує свою причетність до господарської діяльності суб'єкта господарювання; така діяльність фактично не здійснювалась, що випливає з пояснень останнього, а відтак формування позивачем на підставі таких документів податкового обліку є протиправним. Також апелянт вказав на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Інтерном-компані», яким встановлено відсутність у останнього фактичних та технічних можливостей на здійснення такого роду господарських операцій.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Інтерном-компані» за період з 01.01.10р. по 20.08.13р., з результатами якої складено акт від 28.05.14р. №458/26-55-22-08/37635616.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 06.06.14р.:

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 148 438 грн., в т.ч. основний платіж - 110 750 грн., штрафні (фінансові) санкції - 27 688 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 40 880 грн., в т.ч. основний платіж - 32 704 грн., штрафні (фінансові) санкції - 8 176 грн.;

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень слугували встановлені перевіркою порушення позивачем вимог:

ст. 134, п.п138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток всього на суму 32 704 грн., у т.ч. по періодах: за 2013 рік - 32 704 грн.;

п.185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит з ПДВ всього у сумі 110 750 грн., в т.ч. за січень 2013 року - 41 155 грн.; за лютий 2013 року - 43 270 грн., за березень 2013 року - 18 225 грн.; за квітень 2013 року - 8 100 грн.

Такий висновок податкового органу ґрунтується на тому, що будучи допитаним в рамках кримінального провадження 00000197 засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «Інтерном-компані» - ОСОБА_2 показав, що вказане підприємство зареєстрував за грошову винагороду, діяльністю товариства не займався, доступу до банківських рахунків не мав, бухгалтерську та податкову звітність не складав та не підписував.

Також податковий органа вказав на акт ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 12.07.13р. №392/22-3/38275186 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Інтерном-компані» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями за період з 01.02.13р. по 31.03.13р.», яким встановлено, що господарські операції ТОВ «Інтерном-компані» з його контрагентами покупцями та продавцями не підтверджуються з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, відсутності трудових ресурсів для здійснення господарських операцій, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів тощо.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується правомірність формування даних податкового обліку позивача на підставі податкових та видаткових накладних, актів наданих послуг та інших документів бухгалтерського обліку, які відповідають вимогам Закону.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у перевіряємий період мав взаємовідносини з ТОВ «Інтерном-компані» з придбання товарно-матеріальних цінностей (гардеробні шафи) на підставі договору купівлі-продажу від 03.01.13р. №03-01-13/1 та клінінгових послуг на підставі договору про надання послуг від 13.01.13р. №01-02-13/1.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до п. 1 та 2 ст. 9 Закону № 996-ХIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За правилами заповнення податкової накладної, встановленими у пунктах 1 та 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Мінфіна від 01.11.11р. № 1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» (чинного у період складання податкової накладної) , усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у пункті 1.

Отже, для надання податковій накладній юридичної сили обов'язковим реквізитом є підпис особи, уповноваженої платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та відтиск печатки такого платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів договір та бухгалтерські документи (податкові та видаткові накладні, акти наданих послуг) від імені ТОВ «Інтерном-компані» - підписані ОСОБА_2

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, будучи допитаним ОСОБА_2 пояснив, що Товариство зареєстрував за разову грошову винагороду без мети зайняття господарською діяльністю, господарською діяльністю товариства не займався, первинних бухгалтерських документів та документів податкової звітності не підписував, жодних розрахунків не проводив, на здійснення господарської діяльності інших осіб не уповноважував.

Позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій особою від імені ТОВ «Інтерном-компані», а відтак, з урахуванням вищевказаних обставин, такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою звітними документами, які посвідчують факт придбання товару, робіт чи послуг.

Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.03.2012 року, у якій ВСУ зазначено, що сама лише наявність у платника податків податкових накладних, виписаних від імені його контрагентів, не є достатньою підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту, якщо особи, від імені яких складено такі документи заперечують свою участь у створенні та діяльності цих товариств, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, отже, виписані від їх імені податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України ).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 Податкового кодексу України, зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Так, згідно висновків акта ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 12.07.13р. №392/22-3/38275186 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Інтерном-компані» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями за період з 01.02.13р. по 31.03.13р.», у ТОВ «Інтерном-компані» відсутні трудові ресурси, виробничо-складські приміщення, технічний персонал, основні фонди, виробничі активи тощо, необхідність яких необхідна для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Доказів, які спростовують вказані висновки матеріали справи не містять.

Позивачем не надано належного документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальнее виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочинами послуги та товари вчинені саме цим контрагентом - ТОВ «Інтерном-компані».

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо протиправності формування позивачем за взаємовідносинами з ТОВ «Інтерном-компані» даних податкового обліку у перевіряємий період, а відтак прийняті податкові повідомлення - рішення за спірними операціями є правомірними.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.15р. у справі №826/17282/14 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.15р. у справі №826/17282/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-лайт» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Дана постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особами, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М

Глущенко Я.Б.