Справа № 816/5148/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Київ К/800/65166/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Приходько О.Я.,

від відповідача - Касумов О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2013

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013

у справі № 816/5148/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2013, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.04.2013 №.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами заявника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведено виїзну планову перевірку НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ Укрнафта", відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору № 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану зі створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт від 08.04.2013 № 1990/22.2-09/403739509, яким зафіксовано порушення позивачем вимог: п. 138.3 п. 138 ст. 138, пп. 140.4 ст. 140, пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено податок на прибуток за 2012 рік на суму 4 076 882,00 грн.

На підставі вищезазначеного акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.04.2013 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 5096102,50 грн., в тому числі: за основним платежем - 4076882 грн. та за штрафними ( фінансовими) санкціями -1019220,50 грн.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про задоволення позову, враховуючи наступне.

Пунктом 140.4 статті 140 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку проводить оцінку вибуття запасів за методами, встановленими відповідним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Для всіх одиниць запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, застосовується лише один із дозволених методів оцінки їх вибуття.

Згідно з пунктом 5 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Відповідно до п. 17 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 264 від 20.10.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 751/4044 від 02.11.1999, запаси, які відпускаються, та послуги, що виконуються для спеціальних замовлень і проектів, а також запаси, які не замінюють одне одного, оцінюються за ідентифікованою собівартістю.

Згідно з п. 20 вказаного Положення, оцінка запасів за методом ФІФО базується на припущенні, що запаси використовуються у тій послідовності, у якій вони надходили до підприємства/установи (відображені у бухгалтерському обліку), тобто запаси, які першими відпускаються у виробництво (продаж та інше вибуття), оцінюються за собівартістю перших за часом надходження запасів.

Як вбачається з акта перевірки, відповідач дійшов висновку, що позивач мав застосовувати до вибуття запасів природного газу метод ФІФО, оскільки природний газ має однакові технологічні характеристики, а також, не зберігається окремо по періодах видобутку, ідентифікувати його собівартість неможливо. Таким чином, природний газ повинен поступати у продаж у тій послідовності, в якій він видобувається. На думку податкового органу, позивачем реалізовано природний газ видобутку 2008 року, а не 2012 року, як це вказано в договорах купівлі-продажу.

Однак, з наведеними висновками податкового органу неможливо погодитись, беручи до уваги наступне.

Природний газ - це специфічний товар, відносини щодо реалізації якого врегульовані спеціальними нормами, які зокрема передбачають особливості регулювання в залежності від періоду видобутку природного газу.

Матеріали справи свідчать, що 24.12.1997 між Підприємством "Полтаванафтогаз" та Моментум Енерджі Інтернешенл Інк було укладено договір № 999/97 про спільну інвестиційну діяльність не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки Андріяшівського газокондесатного родовища.

Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік" та Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу" встановлено обмеження щодо можливості реалізації природного газу видобутого при здійснені договорів про здійснення спільної діяльності відповідно до яких вартість вкладу підприємств, частка держави у статутному фонді яких становить 50 відсотків та більше, господарських товариств, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких перебувають у статутному фонді інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій яких володіє держава, а також дочірніх підприємств, представництв та філій таких підприємств і товариств становить 50 відсотків та більше загальної вартості вкладів учасників договорів про спільну діяльність.

Зокрема, підприємства, частка держави у статутному фонді яких становить 50 відсотків та більше, господарські товариства, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких перебувають у статутному фонді інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій яких володіє держава, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність та/або особи, уповноважені договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісяця здійснюють продаж усього товарного природного газу, видобутого на підставі спеціальних дозволів на користування надрами в межах території України, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, безпосередньо суб'єкту, уповноваженому Кабінетом Міністрів України на формування такого ресурсу, за закупівельними цінами, які для кожного суб'єкта господарювання - власника спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами щороку встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, згідно із затвердженим нею Порядком формування, розрахунку та встановлення цін на природний газ для суб'єктів господарювання, що здійснюють його видобуток.

Таким чином, оскільки від періоду видобутку природного газу залежить не лише порядок його реалізації, але і ціна, за якою він міг та може бути проданий, підприємство повинно здійснювати облік природного газу (в тому числі і його вибуття) через його ідентифікацію за періодами здійснення видобутку природного газу.

В 2011 році у зв'язку зі зменшенням частки ПАТ "Укрнафта" в інвестуванні спільної діяльності за договором № 999/97 до 49,9 відсотків, товариство набуло права розпоряджатися природним газом без будь-яких законодавчих обмежень. Саме з цього часу позивач здійснює продаж газу, при цьому, реалізується лише той газ, який є вільним від будь-яких законодавчих обмежень.

На підтвердження реалізації природного газу, видобутого у 2012 році, в матеріалах справи наявні договори купівлі-продажу природного газу, акти приймання - передачі природного газу.

З урахуванням наведеного, спростовуються висновки податкового органу про те, що ПАТ "Укрнафта" в 2012 році здійснило продаж природного газу, видобутого в 2008-2011 роках, та повторно включило до складу витрат, пов'язаних з видобутком природного газу у вказаному періоді.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судами попередніх інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль