Справа № 826/1901/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1901/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2015 року 11:14 № 826/1901/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдбор»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про

визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдбор» (далі – позивач, ТОВ «Трейдбор») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача по складанню акта від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 про результати документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «Трейдбор» з питання дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.09.2014;

- зобов’язати відповідача вилучити з Бази даних Податковий блок – «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» дані, які вносились за результатами документальної позапланової виїзної перевірки згідно акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Трейдбор» з питань дотримання податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.09.2014 від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач всупереч вимог податкового законодавства зафіксував в акті перевірки від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 висновки про відсутність реального характеру господарських відносин між позивачем та його контрагентів, які не відповідають фактичним обставинам справи. На думку позивача, відповідач протиправно вніс дані до Бази даних Податковий блок – «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» на підставі зазначеного акта. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Посилався на те, що за результатами проведення перевірки платника податків контролюючий орган зобов’язаний скласти акт у випадку виявлення порушень законодавства. В ході перевірки ТОВ «Трейдбор було виявлено ряд порушення ним вимог законодавства, про що було зазначено в акті від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130, а оскаржувані дії вчинені у відповідності до вимог законодавства. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити позивачу у їх задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 19.11.2014 №1803, направлення на перевірку від 19.11.2014 №3243/22-08, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідач в період з 19.11.2014 по 02.12.2014 провів документальну виїзну позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдбор» з питання дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.09.2014.

За результатами зазначеної перевірки відповідач склав акт від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Трейдбор» з питання дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.09.2014 (далі – акт від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130).

У вказаному акті перевірки відповідач відобразив наступні висновки:

«Перевіркою не підтверджено реальність здійснення операцій з отримання товарів (робіт, послуг) ТОВ «Трейдбор» у контрагентів продавців, та операції з продажу цих товарів (робіт, послуг) контрагентам-покупцям за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 року.

Перевіркою встановлено відсутність об’єктів оподаткування, які підпадають під визначення ст. 22 ст. 135, ст. 185 Податкового кодексу України по операціях з отримання товарів (робіт, послуг) у підприємств-продавців ТОВ «Трейдбор» та по операціях з продажу цих товарів (робіт, послуг) підприємствам-покупцям за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 року.».

Суд встановив, що на підставі акта від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 відповідач не приймав податкові повідомлення-рішення.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо складання акта від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130, а також дій відповідача щодо внесення даних до Бази даних Податковий блок – «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» на підставі зазначеного акта, позивач оскаржив їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1, статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.3 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України контролюючий орган, у разі виявлення в ході перевірки порушення платником податків вимог законодавства, зобов’язаний скласти акт та відобразити у ньому виявлені порушення.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач склав акт від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 в межах компетенції та у відповідності до положень законодавства України.

Посилання позивача на те, що акт від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 складено на бланку Міністерства доходів і зборів України, що, на його думку, є протиправним у зв’язку із перебуванням даного міністерства у стані припинення та створення Державної фіскальної служби України суд відхиляє. Перебування Міндоходів у стані припинення не означає, що даний орган більше не існує, адже реорганізація юридичної особи є триваючим процесом. Крім того, акт від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 складений ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, а не ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, яка була створена пізніше.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача видно, що оскаржуючи дії відповідача по складанню акта від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130, позивач фактично не погоджується зі змістом даного акта та його висновків по суті.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства, задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

Однак, висновки податкового органу, викладені в акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника, а отже, не порушують його права та законні інтереси.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов'язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Крім того, відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Отже, у разі незгоди платника податків з висновками контролюючого органу, викладеними у акті перевірки, положеннями законодавства визначена процедура позасудового оскарження таких висновків, однак їх оскарження у судовому порядку не передбачено.

Щодо позовних вимог про зобов’язання відповідача вилучити з Бази даних Податковий блок – «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» дані, які вносились за результатами документальної позапланової виїзної перевірки згідно акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Трейдбор» з питань дотримання податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.09.2014 від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів, як встановлено статтею 71 Податкового кодексу України, це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

У відповідності до положень статей 72, 74 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

На час звернення до суду із адміністративним позовом, чинними є Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013 (далі - Методичні рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації №165 були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

Пунктом 1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Таким чином, Аналітично-інформаційна система «Податковий блок» включає в себе решту програмних продуктів, наявних в розпорядженні органів державної фіскальної служби України.

Під час розгляду справи суд встановив, що на підставі висновків акта перевірки від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 відповідач вніс до АІС «Податковий блок» зміни в частині сум податкового кредиту і податкових зобов’язань з податку на додану вартість, що підтверджується витягом з вказаної інформаційної системи (а.с. 63-99 Т. І), що також підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У відповідності до пункту 2.1 Порядку складання органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Мінфіну від 28.11.2012 №1236 (далі – Порядок №1236), орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У випадках, зазначених у пункті 2.1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ органу державної податкової служби складає податкове повідомлення-рішення за формою згідно з додатком 2 за наслідками перевірок (форма "Р") (пункт 2.2 Порядку №1236).

Таким чином, за результатами проведеної перевірки, у разі виявлення порушення законодавства, контролюючий орган приймає податкове повідомлення-рішення за формою, передбаченою Порядком №1236, а не вносить зміни до показників податкової звітності платника податків до АІС «Податковий блок» на підставі лише висновків акта перевірки.

З урахуванням того, що висновки акта перевірки не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушених прав позивача є зобов’язання відповідача вилучити з інформаційних баз даних органів Державної фіскальної служби України інформацію, внесену на підставі акта від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 та відновити в АІС «Податковий блок» показники, які були змінені на підставі цього акта.

Частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У відповідності до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдбор» задовольнити частково.

2. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відновити в аналітично-інформаційній системі «Податковий блок» задекларовані товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдбор» суми податкового кредиту та податкових зобов’язань з податку на додану вартість, відкоригованих на підставі акта перевірки від 08.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130 про результати документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «Трейдбор» з питання дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.09.2014.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдбор» (код ЄДРПОУ 38124130) судові витрати в сумі 48,72 грн. (сорок вісім гривень 72 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський