Справа № 808/7377/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року о 14 год. 27 хв.Справа № 808/7377/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - Пориченського П.В., Щепілової Н.В.,

відповідача - Жовтоножка Д.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства - фірма «Дарьял», м. Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного

управління Міндоходів у Запорізькій області

про скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство - фірма «Дарьял» звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить суд скасувати податкову вимогу відповідача від 26.09.2014 №1057-25 у сумі 25276,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що податковим органом не правомірно прийнято оскаржувану вимогу, оскільки позивач має податковий борг з орендної плати з юридичних осіб, відповідно до податкового повідомлення - рішення №/1 від 22.11.2010 р., за основним платежем в розмірі 24074,34 грн. та 1203,72 грн. за штрафними санкціями, а у оскаржуваній податковій вимозі відповідач зобов'язує позивача сплатити податковий борг за основним платежем в розмірі 25276,26 грн. та 0,00 грн. за штрафними санкціями, що є неправомірним. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що відповідачем правомірно прийнято оскаржувану податкову вимогу, оскільки за позивачем рахується узгоджене податкове зобов'язання (недоїмка) з орендної плати за землю з юридичних осіб на загальну суму 25276,26 грн. Зазначає, що відображення у податковій вимозі податкового боргу основним платежем в розмірі 25276,26 грн. та 0,00 грн. за штрафними санкціями сталося у зв'язку з технічною помилкою. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, зазначає наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 26.09.2014 р. відповідачем сформовано податкову вимогу №1057-25, якою позивача зобов'язано сплатити податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб на загальну суму 25276,26 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 25276,26 грн. та 0,00 грн. за штрафними санкціями. Позивач, не погодившись з отриманою податковою вимогою звернувся з позовом до суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що 22 листопада 2010 року відповідачем, на підставі акту перевірки №1652/20496109/15-03 від 15.10.2010 р., прийнято податкове повідомлення рішення №/1, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб на загальну суму 25276,26 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 24074,34 грн. та 1203,72 грн. за штрафними санкціями.

Суд зазначає, що відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідно до пп.6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення. Згідно пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Відповідно до пп.5.2.4 пп.5.2 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ПП фірма «Дарьял» було оскаржено до Запорізького окружного адміністративного суду податкові повідомлення - рішення ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя № від 25.10.2010 р. та№/1 від 22.11.2010 р. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2011 р. по справі №2а-9818/10/0870 позовні вимоги ПП фірма «Дарьял» було задоволено та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення № від 25.10.2010 р. та№/1 від 22.11.2010 р.

ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя не погодившись з постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2011 р. по справі №2а-9818/10/0870 подало апеляційну скаргу, а постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 р. по справі №2а-9818/10/0870 задоволено апеляційну скаргу ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя, скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2011 р. та у задоволенні позовних вимог ПП фірма «Дарьял» відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 р. по справі №2а-9818/10/0870 набрала законної сили 25.09.2012 р.

Таким чином, податкове зобов'язання визначене податковим повідомленням - рішенням №/1 від 22.11.2010 р. узгоджено 25.09.2012 р., після набрання законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, відповідачем у зв'язку з наявністю у позивача несплаченої суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб на загальну суму 25276,26 грн., у відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, було прийнято та направлено позивачу податкову вимогу №1057-25 від 26.09.2014 р.

Суд зазначає, що підчас розгляду справи представниками позивача не заперечувалась наявність податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 25276,26 грн.

Щодо посилань представників позивача на неправомірність оскаржуваної вимоги, оскільки основна сума боргу позивача складає 24074,34 грн. та 1203,72 грн. - штрафні санкції, а не 25276,26 грн. за основним платежем та 0,00 грн. за штрафними санкціями, як зазначено у вимозі, суд зазначає наступне.

З пояснень представника відповідача встановлено, що зазначення у оскаржуваній податковій вимозі в графі «основний платіж» суми 25276,26 грн. відбулося у зв'язку з технічними помилками, які виникли при складанні податкової вимоги.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, в порядку адміністративного судочинства можуть бути оскарженні будь-які рішення (нормативно-правові акти чи правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, проте, задоволенню підлягають лише ті позовні вимоги про скасування рішень суб'єктів владних повноважень, які породжують безпосередні права та обов'язки для позивача та порушують його законні права та інтереси.

Суд звертає увагу, що дійсно податкова вимога №1057-25 від 26.09.2014 р. має недоліки у формуванні щодо зазначення суми в графах «основний платіж» та «штрафні санкції», разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач зазначивши в графі «основний платіж» суму податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 25276,26 грн. (без розбивки на штрафні санкції) жодним чином не порушив права та законні інтереси позивача, оскільки була зазначена сума угодженого податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням - рішенням №/1 від 22.11.2010 р. (основний платіж 24074,34 грн. + 1203,72 грн. штрафні санкції = 25276,26 грн.).

Податковий орган приймаючи оскаржувану податкову вимогу та зазначивши в ній суму основного платежу 25276,26 грн., замість 24074,34 грн. та штрафних санкцій 1203,72 грн., самостійно не збільшував та не зменшував суму податкового боргу, яка підлягає сплаті до бюджету.

Стосовно посилань представників позивача на те, що у разі сплати податкового боргу за основним платежем в розмірі 25276,26 грн., позивачу необхідно буде додатково сплачувати суму штрафних санкцій в розмірі 1203,72 грн., суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства доходів і зборів №765 від 05.12.2013 р., затверджено Порядокведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів (далі - Порядок).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Відповідно до п.11 Порядку за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Суд зазначає, що з наданої до матеріалів справи картки особового рахунку ПП фірма «Дарьял» встановлено, що картки особового рахунку взагалі не містить розбивки на основний платіж податкового боргу та штрафні санкції, а податковий борг який виникає у платника податків зазначається в графі «Недоїмка».

В картці особового рахунку позивача в графі «Недоїмка» зазначена сума 25276,26 грн. нарахована на підставі податкового повідомлення - рішення№/1 від 22.11.2010 р., а тому у разі спати позивачем податкового боргу загальною сумою в розмірі 25276,26 грн. (без розбивки на основний платіж та штрафні санкції), у позивача не виникне обов'язку додатково сплачував суму штрафних санкцій з орендної плати за землю з юридичних осіб.

Стосовно посилань представника позивача на лист ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя №4715/10/08-25-25-11 від 13.10.2014 р., в якому позивача повідомлено, що податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 25276,26 грн. виник 19.09.2014 р., суд зазначає, що податковим органом у вказаному листі зазначено дату виникнення податкового боргу 19.09.2014 р., виходячи з дати внесення інформації про узгодження податкового зобов'язання до картки особового рахунку ПП фірма «Дарьял», що підтверджується наданим до матеріалів справи зворотнім боком облікової картки позивача.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваної вимоги відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства - фірма «Дарьял».

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства - фірма «Дарьял»- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Шара