Справа № 210/9298/13-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/9298/13-а
Провадження № 2-а/210/10/15
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" лютого 2015 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.,

за участі секретаря Куксенко О.В.,

особи, які беруть участь у розгляді справі:

представник позивач: Данилов В. В., представник відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг адміністративну справу за уточненим позовом Громадської організації "Рух "Справедливий Кривбас" до Криворізької міської ради, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, про скасування рішень Криворізької міської ради № 703 від 26.10.2011р. та №747 від 23.11.2011р., про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Громадська організація "Рух "Справедливий Кривбас", звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Громадській організації "Рух "Справедливий Кривбас" стало відомо, що секретар Криворізької міської ради ОСОБА_5 розповсюджує листи повідомлення про врегулювання земельних відносин, в яких пропонує добровільно укласти попередні договори оренди земельних ділянок та в двадцятиденний термін з дня отримання повідомлення погасити заборгованість, а вразі невиконання вказаних у листі вимог, Криворізька міська рада буде змушена звернутись до правоохоронних органів для притягнення до відповідальності винних осіб. До листів надавались проекти попередніх договорів. У подальшому, Громадська організація "Рух "Справедливий Кривбас" звернулась з відповідними запитами до Криворізької міської ради, у відповідь на які отримали рішення Криворізької міської ради "Про укладання попередніх договорів оренди земельних ділянок" № 703 від 26.10.2011року та рішення Криворізької міської ради "Про затвердження типового договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому" за № 747 від 23.11.2011 року. Порівнявши, попередній договір щодо укладання договору (основного договору) земельної ділянки в майбутньому, який розсилав ОСОБА_5 з текстом Типового договору, затвердженого рішенням Криворізької міської ради за № 747 від 26.11.2011року, позивач дійшов висновку, що вони різняться за змістом, що є на думку позивача злочином, склад якого передбачено ст. 366 КК України. Позивач вважає, що тексти обох попередніх договорів складені з порушенням вимог чинного законодавства, а рішення Криворізької міської ради "Про укладання попередніх договорів оренди земельних ділянок" № 703 від 26.10.2011року та рішення Криворізької міської ради "Про затвердження типового договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому" за № 747 від 23.11.2011 року прийняті з порушенням Закону України "Про місцеве самоврядування", оскільки ухвалені з порушенням процедури їх прийняття. На підставі викладеного просили суд скасувати оскаржувані рішення, та зобов'язати секретаря Криворізької міської ради ОСОБА_5 не чинити дії по відношенню до членів територіальної громади м. Кривого Рогу, що є підприємцями, щодо розповсюдження по відношенню до них погроз при оформленні Типового попереднього договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому (а.с. 73-75).

Ухвалою суду від 21 березня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради.

Ухвалою суду від 21 березня 2014 року відповідно до ч. 3 ст. 171 КАС України Відповідача - Криворізьку міську раду, - зобов'язано здійснити оголошення про оскарження рішень Криворізької міської ради, яке повинно містити вимоги позивача Громадська організація "Рух "Справедливий Кривбас" щодо оскаржуваних актів, їх реквізити, дату і час місце судового розгляду адміністративної справи за адміністративним позовом Громадської організації "Рух "Справедливий Кривбас" до Криворізької міської ради, ОСОБА_5 про скасування рішень Криворізької міської ради, та зобов'язання вчинити дії.

Оголошення про оскарження рішень Криворізької міської ради "Про укладання попередніх договорів оренди земельних ділянок" № 703 від 26.10.2011року та рішення Криворізької міської ради "Про затвердження типового договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому" за № 747 від 23.11.2011 року опубліковано в міській комунальній газеті "Червоний гірник" за № 27 (21452). За таких обставин вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 08 грудня 2014 року у задоволенні клопотання Криворізької міської ради про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом відмовлено.

У судовому засіданні, представник позивача - Данилов В.В. підтримав уточнені позовні вимоги, з підстав, викладених в уточненому позові. Зазначав, що оскаржувані рішення Криворізької міської ради "Про укладання попередніх договорів оренди земельних ділянок" № 703 від 26.10.2011року та рішення Криворізької міської ради "Про затвердження типового договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому" за № 747 від 23.11.2011 року прийняте з порушенням процедури і порядку прийняття рішень, без внесення пропозицій, без їх обговорення на постійних комісіях з питань законності, правопорядку, депутатської діяльності та етики; з питань планування, бюджету та економіки, з питань регуляторної політики та підприємництва; з питань регулювання земельних відносин, планування та забудови міста, міської та комунальної власності та ін.. Крім того, текст так званого попереднього договору не узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють земельні правовідносини. Вважає оскаржувані рішення незаконними та такими, що суперечить чинному законодавству, у зв'язку з чим такими, що підлягають скасуванню. Також вважає, що секретар Криворізької міської ради ОСОБА_5 не має повноважень на надсилання листів підприємців, та такі дії є протиправними. З урахуванням наведеного, представник позивача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача - Криворізької міської ради ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала. Зазначила, що оскаржувані рішення прийнято радою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано чинним законодавством. Оскаржувані рішення спрямовані на врегулювання земельних відносин між власниками, користувачами земельних ділянок та Криворізькою міською радою. Вважає, що оскаржувані рішення прийнято у відповідності та на підставі норм законодавчих актів України, в межах компетенції визначеної законодавством, а їх прийняття жодним чином не порушує та не зачіпає інтересів та прав позивача по справі, позивач під час розгляду справи не зазначив обставин, які б свідчили про порушення його прав оскаржуваними рішеннями. У зв'язку з викладеним просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач - секретар Криворізької міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, клопотав про розгляд справи за його відсутності. В письмових запереченнях проти позову просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав їх необґрунтованості, оскільки вимоги позивача щодо визнання дій секретаря міської ради щодо розповсюдження погроз членам територіальної громади міста, що є підприємцями протиправними не відповідають дійсності, не підтверджені фактичними обставинами та не мають правового підґрунтя. В обґрунтування своєї позиції посилався на ті обставини, що листи з пропозицією укласти добровільно договори для забезпечення дотримання земельного законодавства та попередження втрат міського бюджету.

Третя особа - Управління земельних ресурсів виконкому міської ради до суду не з"явилась, надала заперечення, в яких просить відмовити в позові в повному обсязі. В обґрунтування позиції у справі, посилається на п. 1, 6 ст. 287 ПК України, Статут територіальної громади міста Кривого Рогу, Земельний кодекс України, Цивільний кодекс України, Господарських кодекс України, Закон України "Про місцеве самоврядування".

Заслухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2011 року Криворізькою міською радою прийнято рішення за № 703 "Про укладання попередніх договорів оренди земельних ділянок", яким рекомендовано юридичним та фізичним особам, які мають на території міста об'єкти нерухомого майна, що розташовані на земельних ділянках державної та комунальної власності, на період до оформлення права власності або права користування земельними ділянками укладати попередні договори оренди земельних ділянок; уповноваження управління земельних ресурсів виконкому міської ради оформити попередні договори земельних ділянок, право підпису таких угод від імені міської ради надано секретарю Криворізької міської ради - ОСОБА_5 (а.с. 12). Вищевказане рішення прийнято шляхом голосування, за рішення проголосувало 72 депутата (а.с. 12 зворот).

Крім того, 23 листопада 2011 року Криворізькою міською радою прийнято рішення за № 747 "Про затвердження типового попереднього договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому" яким затверджено типовий договір щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому (а.с. 13). Вищевказане рішення прийнято шляхом голосування, за рішення проголосувало 81 депутат (а.с. 14).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами у справі в частині оскарження рішення Криворізької міської ради "Про укладання попередніх договорів оренди земельних ділянок" № 703 від 26.10.2011року, суд виходить з наступного.

Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч.1 ст. 144).

Відповідно до положень статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, до власних (самоврядних) повноважень Криворізької міської ради як органу місцевого самоврядування, відповідно до ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення), у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища належать: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку; справляння плати за землю; до делегованих: здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Відповідач - Криворізька міська рада, - у галузі земельних відносин також здійснює повноваження відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України, зокрема й розпорядження землями територіальної громади міста: передача земельних ділянок комунальної власності у власність або на умовах оренди громадянам та/або юридичним осіб відповідно до цього Кодексу

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Реалізуючи право на судовий захист позивач на власний розсуд у позові визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень та спосіб його захисту. При цьому рішення, дія або бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинні бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. З наведеного слідує, що поновлюючи порушене право, суд може зобов'язувати суб'єкта владних повноважень вчинити лише такі дії, які передбачені законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 р. за № 7-рп/2009 дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

За своїм змістом, положення оскаржуваного рішення від 26 жовтня 2011 року за № 703 "Про укладання попередніх договорів оренди", самі по собі не встановлюють, не змінюють та не припиняють норми права, хоча мають локальний характер та розраховані на широке коло осіб. Вказане рішення має рекомендаційний характер, та містить пропозицію укладання договорів оренди з метою упорядкування відносин у сфері використання земельних ділянок, розпорядником яких є Криворізька міська рада.

Тобто, оскаржуване рішення не породжує, не змінює та не припиняє права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, а спрямоване на забезпечення та упорядкування відносин з платного використання землі шляхом пропозиції укладання договору.

Під час розгляду справи в суді, представником позивача не вказано, які саме права чи інтереси позивача - Громадської організації "Рух "Справедливий Кривбас" порушено відповідачем - Криворізькою міською радою прийняттям рішення, яке має рекомендаційний характер, та спрямоване на упорядкування договірних відносин, в той час як відповідно до приписів частини 1 статті 2 КАС України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів. Відсутність же порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволені позову.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради "Про укладання попередніх договорів оренди земельних ділянок" № 703 від 26.10.2011року.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами у справі в частині оскарження рішення Криворізької міської ради "Про затвердження типового договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому" за № 747 від 23.11.2011 року, суд виходить з наступного.

Оскаржуваним рішенням затверджено типовий договір щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому, однією із сторін якого є Криворізька міська рада як розпорядник відповідних земель. Попередній договір містить умови щодо орендної плати, форм, строків, порядку її внесення, перегляду, та укладається з метою подальшого укладання основного договору оренду, та спрямований на врегулювання земельних відносин між розпорядником земель комунальної власності та суб'єктами господарювання - власниками об'єктів нерухомого майна щодо внесення плати за фактичне використання земельних ділянок для розміщення цього майна в період оформлення правоустановчих документів на землю та проведення її державної реєстрації, забезпечення своєчасного та повного внесення до бюджету платежів за землю, попередження заподіяння збитків територіальній громаді міста.

Позивач вважає, що таке рішення є незаконним, підлягає скасуванню, оскільки суперечить чинному законодавству та прийняте з порушенням його норм, у тому числі й процедури його прийняття.

Разом з тим, такі твердження не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, є безпідставними, та спростовуються нормативними приписами.

Як вже зазначалось, повноваження Криворізької міської ради в сфері земельних відносин визначені ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в України".

Оскаржуване рішення не суперечить положенням вищевказаної статті, узгоджуються з нормами Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент його прийняття), та не суперечить положенням Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України та нормам Господарського кодексу України.

Так, суб'єктами права власності на землю відповідно до пункту "б" статті 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (пункт "в" статті 12 ЗК України).

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів. За змістом п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати. При цьому, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Слід також зазначити, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо.

Відповідно до ст. 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором, а згідно з ст. 182 Господарського кодексу України за попереднім договором суб'єкт господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором. Такий попередній договір створює для сторін відповідні юридичні наслідки, визначає істотні умови основного договору, який буде укладений у майбутньому, а умови, які не були визначені в попередньому договорі, можуть визначатися у основному договорі у порядку, передбаченому попереднім.

В силу ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Згідно п. 1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; п. 3 цієї ж статті визначає, що об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Укладення попереднього договору оренди земельної ділянки є добровільне волевиявлення обох сторін, умови якого були узгоджені сторонами договірних відносин.

Таким чином, оскаржуване рішення міської ради №747 від 23.11.2011року ухвалене у відповідності до ЦК України, ЗК України, ПК України, та законів України, які регулюють сферу земельних та договірних відносин, та ухвалені виключно в межах компетенції Криворізької міської ради.

В частині посилань позивача на порушення порядку та процедури прийняття оскаржуваного рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) міська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Порядок функціонування постійних комісій визначено ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у відповідній редакції), і такі комісії або за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм розвитку, бюджету, тощо; розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, тощо. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації, які приймаються більшістю голосів від загального складу комісії.

Регламентом Криворізької міської ради, визначено, що сесії ради складаються з пленарних засідань, а також з засідань постійних комісій ради (ст.9). Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні більшістю голосів від загального складу ради, крім рішень із процедурних питань та випадків, визначених законодавством (ст. 34). Всі засідання ради протоколюються. Протокол пленарного засідання ради є офіційним документом, що підтверджує процес обговорення та прийняття рішень радою (ст. 49).

Позивачем та Відповідачем (Криворізькою міською радою) надано до суду витяги з протоколу пленарного засідання сесії ради, на якій приймалось оскаржуване рішення, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що рішення не приймалось та не обговорювалось на відповідному засіданні, тому суд відхиляє доводи позивача в цій частині.

Крім того, за зверненням представника громадської організації "Євромайдан - Кривий Ріг" Романова В.П., який є одночасно головою громадської організації "Рух "Справедливий Кривбас" (позивач у справі) прокуратурою Дніпропетровської області проведено перевірку фактів, викладених у зверненні, зокрема щодо порушення порядку прийняття оскаржуваних позивачем рішень. Перевіркою не виявлено фактів порушення порядку та процедури прийняття рішень Криворізької міської ради, які оскаржують ся позивачем у справі (а.с. 55-56).

Що стосується посилань позивача на невідповідність попереднього договору вимогам чинного законодавства, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).

В силу ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У контексті зазначених положень ст.3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою інших суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних відносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Європейський суд з прав людини у справі "Зенд проти Австрії" від 12.10.78 вказав, що словосполучення "встановлений законом суд" в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поширюється не тільки на правову основу самого існування суду, а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, установлений законом" у ч.1 ст.6 конвенції передбачає "всю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, установленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, як вже відзначалось, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом ст.2 та ст. 5 ЗК України, міськрада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що у відносинах між Криворізькою міською радою та суб'єктами підприємницькою діяльності або фізичними особами, які виявили намір укласти договір оренди земельної ділянки, відповідач (КМР) як розпорядник земель вільний у виборі орендаря за договором та надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому відповідач у разі укладання такого договору не здійснює владні управлінські функції.

Перевірка правомірності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передання відповідних прав на неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України, оскільки правомірність угоди, у тому числі й попереднього договору оренди земельної ділянки, наявність підстав для визнання її такою, що суперечить закону, чи визнання такої угоди недійсною, не належить до компетенції суду адміністративною юрисдикції, а здійснюється за правилами ЦПК України або ГПК України (в залежності від статусу орендаря).

Таким чином, суд вважає, що в разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передання земельних ділянок в оренду на умовах попереднього договору з укладанням в майбутньому основного договору (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності такої угоди має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право. Суд же адміністративної юрисдикції у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції не наділений повноваженнями оцінювати правомірність правочину, оскільки укладання попереднього договору на умовах, викладених в типовому договорі, текст якого міститься оскаржуваному рішенні, є актом волевиявлення сторін такої угоди, а втручання в процес здійснення договірних правовідносин, не є завданням адміністративного судочинства, якими є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, зазначені у ч. 3 ст. 2 КАС України з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності.

Також, під час судового розгляду не встановлено, які ж саме права, свободи та інтереси позивача - Громадської організації "Рух "Справедливий Кривбас" порушено оскаржуваним рішенням № 747 від 23.11.2011року.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання рішення Криворізької міської ради "Про затвердження типового договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому" за № 747 від 23.11.2011 року.

Щодо вимог позивача в частині позову до секретаря Криворізької міської ради ОСОБА_5 не чинити дії по відношенню до членів територіальної громади м. Кривого Рогу, що є підприємцями, щодо розповсюдження по відношенню до них погроз при оформленні Типового попереднього договору щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому, суд приходить до висновку що вони є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з заперечень відповідача ОСОБА_5, останній не заперечує, що в межах наданих повноважень та з метою упорядкування відносин в сфері використання землі він підписував листи-пропозиції на укладання попередніх договорів, адресовані суб'єктам господарювання, які є фактичними землекористувачами земельних ділянок, що перебувають у віддані міської ради.

Положеннями КАС України передбачається не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Судом встановлено, що позивач безпосередньо не отримував ніяких листів-звернень на укладання такого попереднього договору, а в ході судового розгляду не встановлено, які ж саме права, інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин порушено таким зверненням.

Суд зазначає, що ЦК України не містить заборон щодо надсилання пропозицій на укладення договорів, і така діяльність належить до сфери цивільного права.

Посилання позивача на наявність в діях відповідача ОСОБА_5 складу злочину, не належить до компетенції суду адміністративної юрисдикції, оскілки такий суд не замінює органи звинувачення та слідчі органи.

За результатами перевірки, проведеної прокуратурою Дніпропетровської області, підстав для вжиття заходів прокурорського реагування щодо дій секретаря Криворізької міської ради ОСОБА_5 по розповсюдженню листів з пропозицією укласти попередні договори, не встановлено (а.с. 55-56).

Доказів оскарження прийнятого прокурором Дніпропетровської області рішення за результатами проведеної перевірки в ході судового розгляду не здобуто.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачами доводи та заперечення, на підставі наведених вище вимог законодавства, суд не вбачає підстав визнавати дії секретаря Криворізької міської ради протиправними.

Таким чином, враховуючи усе вищенаведене у задоволені адміністративного позову суд відмовляє в повному обсязі.

Оскільки, за наслідками розгляду справи по суті суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, в силу положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені судові витрати, в тому числі сума сплаченого судового збору, стягненню з Державного бюджету України не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 6, 17, 71, 94, 158-163, 171, ст. 33, 47, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні уточненого адміністративного позову Громадської організації "Рух "Справедливий Кривбас" до Криворізької міської ради, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, про скасування рішень Криворізької міської ради № 703 від 26.10.2011р. та №747 від 23.11.2011р., про зобов'язання вчинити дії, - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України у судовому засіданні 05 лютого 2015 року проголошені вступна та резолютивна частини постанови. Постанова складена та підписана в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України 09 лютого 2015р.

Суддя: О. В. Чайкіна