Справа № 286/7057/14-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" лютого 2015 р. Справа № 286/7057/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "01" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про зобов'язання провести донарахування та виплатиту коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 01 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести ОСОБА_3 донарахування та виплату доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у відповідності до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.04.2014 року по 02.08.2014 року, виходячи з розміру 2-х мінімальних заробітних плат, розмір якої визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", щомісячно, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.04.2014 року по 02.08.2014 року, виходячи з розміру 25% мінімальної пенсії за віком, розмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", щомісячно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, віднесений до 3 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, отримує підвищення до пенсії та додаткову пенсію, передбачені ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ), але у розмірах, встановлених постановами КМУ.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата - у зоні гарантованого добровільного відселення - двох мінімальних заробітних плат.

За змістом ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, віднесеним до 3 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Однак, ст. ст. 39, 51 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що порядок обчислення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаного положення ст.39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 року прийнято постанову № 1210 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У відповідності до вказаної постанови КМ України, позивачу провадиться нарахування і виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI, яким були внесені зміни до ст.39 та ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак, вище наведені положення ст.39 та ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України "Про державний бюджет України на 2011 рік", "Про державний бюджет України на 2012 рік" та "Про державний бюджет України на 2013 рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п. 1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження встановлені не були.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року були чинними і підлягали застосуванню: ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, відповідно до якої підвищення до пенсії як непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення не може бути нижчим ніж дві мінімальні заробітні плати та ст.51 цього Закону України, в редакції, відповідно до якої особам віднесеним до 3 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" №1622-VІІ від 31.07.2014 року, що набрав чинності з 03.08.2014 року, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення в 2014 році розміру виплат за ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням приписів ст.58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутні обмежень для застосування норм і положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до правовідносин, що виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік".

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів на фінансування виплат в порядку статей 39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду 28.10.2014 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду першої інстанції та не довів, що пропустив строк звернення з адміністративним позовом до суду з поважних причин, а тому його позовні вимоги підлягають розгляду в межах шестимісячного строку, а саме з 28.04.2014 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак позивач знав розмір цих виплат і в разі не згоди мав право звернутися до суду.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.04.2014 року по 27.04.2014 року без розгляду.

На підставі вище викладеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду в зазначеній частині скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "01" грудня 2014 р. в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести ОСОБА_3 донарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачених ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 квітня 2014 року по 27 квітня 2014 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про донарахування та виплату пенсії за період з 01 квітня 2014 року по 27 квітня 2014 року залишити без розгляду.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11114

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

- ,