Справа № 825/3783/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3783/14 Головуючий у 1-й інстанції:Непочатих В.О.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області - Репех Тараса Анатолійовича, Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою гівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, державним реєстратором прав на нерухоме майно було проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності (розмір частки 12/25) на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_4, податковий номер НОМЕР_1, про що свідчить рішення № 15764530 від 12.09.2014 року.

Не погоджуючись із такими діями державного реєстратора, та вважаючи їх такими що порушують законні права позивача, останній звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на житловий будинок.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії державного реєстратора є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 5 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення судів, що набрали законної сили.

При цьому варто зазначити, що відповідно до п.п. 3 та 6 п. 1 ч. 2 ст. 9 цього Закону та п. 5 п. 15 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 868 від 17.10.2013 року державний реєстратор встановлює відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень та наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 26751991 від 12.09.2014 року про реєстрацію права спільної часткової приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1, підставою виникнення права власності зазначено рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 18.06.2014 року по цивільній справі № 751/12560/13-ц та заява ОСОБА_4 від 09.09.2014 року, зареєстрована за номером 8073049.

Однак, колегія суддів наголошує, що згідно вказаного вище рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2014 року, окрім виділення позивачу та ОСОБА_4 у спільну часткову власність часток у житловому будинку, на позивача та ОСОБА_4 було покладено ряд обов'язків з проведення ряду будівельних робіт.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ані позивач, ані ОСОБА_4, на момент прийняття 12.09.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області про державну реєстрацію прав спільної часткової приватної власності на житловий будинок не виконали. Крім того, такі твердження підтверджується постановою державного виконавця Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 44250128 від 05.08.2014 року та актом державного виконавця від 19.11.2014 року. Також це підтверджується будівельним паспортом забудови земельної ділянки за реєстраційним номером 38, виданим на моє ім'я Новозаводською районною у місті Чернігові радою 28.07.2014 року, повідомленням про початок виконання будівельних робіт від 31.07.2014 року, зареєстрованим 04.08.2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області за № ЧГ 29.

Крім того, згідно наданого ОСОБА_4 технічним паспортом на вказаний житловий будинок державному реєстратору речових прав на нерухоме майно передбачених рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18.06.2014 року по цивільній справі № 751/12560/13-ц будівельних робіт не виконано. На додачу, цей паспорт був складений до ухвалення Апеляційним судом Чернігівської області зазначеного рішення.

Тобто, державний реєстратор речових прав на нерухоме майно фактично не перевірив відповідність заявленого ОСОБА_4 права щодо виділеного судом об'єкту.

Більш того, колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що оскаржуване рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно фактично звільнило ОСОБА_4 від виконання обов'язкових умов щодо проведення з отриманням дозвільних документів будівельних робіт, передбачених рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18.06.2014 року по цивільній справі № 751/12560/13-ц.

Разом з тим, приписами ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. З таким положенням вказаного Закону пов'язані вимоги п. 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, якими передбачено, що, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (втому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування).

В силу положень ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності декларації, зареєстрованої відповідним компетентним органом державної влади згідно вимог законодавства, про готовність об'єкта до експлуатації - закінченого будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, на виконання вказаного вище рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 18.06.2014 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області 12.09.2014 року не мав повноважень та правових підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію прав спільної часткової приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у відповідних частках та здійснення такої реєстрації.

Крім того, колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що ОСОБА_4 не мав повноважень та правових підстав заявляти одноособово про державну реєстрацію спільного часткового права приватної власності у відповідній частці на житловий будинок АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області прийняв рішення про державну реєстрацію прав спільної часткової приватної власності на житловий будинок та здійснив державну реєстрацію цих прав всупереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні спірного судового рішення було неповно з'ясовано фактичні обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справ та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року - скасувати, та постановити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області Репех Тараса Анатолійовича за індексним номером 15764530 від 12.09.2014 року про держану реєстрацію прав спільної часткової приватної власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 на 12/25 частин вказаного будинку та за мною, ОСОБА_2, на 13/25 частин цього будинку;

Визнати протиправним витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 26751991 від 12.09.2014 року, який сформований державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області Репех Тарасом Анатолійовичем;

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.