Справа № 9101/113338/2012
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2015 рокусправа № 2а/0470/4549/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2012 року у справі № 2а/0470/4549/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання поновлення на посаді, стягнення грошової компенсації за період вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 593 від 22.03.2012 року про притягнення його, як заступника командира полку ПС Дніпропетровського МУ, до дисциплінарної відповідальності, визнати протиправним та скасувати наказ № 54 о/с дск від 22.03.2012 року в частині звільнення в запас Збройних сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити на посаді заступника командира з кадрового забезпечення полку патрульної служби Дніпропетровського міського управління з 23.03.2012 року, стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області грошову компенсацію у розмірі середнього заробітку за період вимушеного прогулу з 23 березня 2012 року.

В обґрунтування позову позивач зазначав про те, що його звільнення зі служби спірними наказами відбулось за відсутності порушень ним службової дисципліни, про що свідчить постанова прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 13.03.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи та постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2012 року, якою позивача не притягнуто до адміністративної відповідальності за фактичні обставини, що не містять ознак порушення службової дисципліни.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2012 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував наказ № 593 від 22.03.2012 року Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника командира полку ПС Дніпропетровського МУ підполковника міліції ОСОБА_1.", наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 22.03.2012 року № 54 о/с дск в частині звільнення в запас Збройних сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», підполковника міліції - ОСОБА_1 (М-059048), заступника командира з кадрового забезпечення полку патрульної служби Дніпропетровського міського управління з 22.03.2012 року; зобов'язав Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира з кадрового забезпечення полку патрульної служби Дніпропетровського міського управління з 23.03.2012 року та стягнув з Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області грошову компенсацію у розмірі середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 23 березня 2012 року по 12 червня 2012 року. Постанова суду звернута до негайного виконання в частині поновлення на посаді та присудження виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись із рішенням суду, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. На думку апелянтів, суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки скоєний ним дисциплінарний проступок - отримання грошових коштів від гр. ОСОБА_2 за надання допомоги у відновленні посвідчення водія, є несумісним із званням працівника органів внутрішніх справ України, до якого пред'являються підвищені вимоги до поведінки як при проходженні служби, та і поза її межами. Поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 займав посаду заступника командира з кадрового забезпечення полку патрульної служби Дніпропетровського міського управління, до нього пред'явлені підвищені вимоги щодо дотримання вимог Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України, тому застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

У судовому засіданні представники апелянтів, кожний окремо, підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах, просили оскаржену постанову суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні адміністративного позову. Додатковим підтвердженням правомірності звільнення позивача зі служби з органів внутрішніх справ представники апелянта вважають вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2014 року, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України - закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яким він поновлений на посаді. ОСОБА_1 вважає, що судом правильно встановлені обставини справи, враховані результати його бездоганної служби за всі попередні роки, тому звільнення з органів внутрішніх справ не відповідає ступеню вчиненого ним проступку. Так, дійсним наміром при отриманні грошей від ОСОБА_2 було надання йому допомоги по відновленню водійського посвідчення, а не з метою заволодіння чужим майном чи отримання хабара.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно відомостей у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 21.03.1994 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ Наказом від 04.04.1994 № 15 о/с, а 22.03.2012 року звільнений з органів внутрішніх справ Наказом ГУМВС України від 22.03.2012 року № 54 о/с ДСК. Згідно з Наказом № 54 о/с ДСК від 22.03.2012 року ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції ОСОБА_1 (М-0590048) заступника командира з кадрового забезпечення полку патрульної служби Дніпропетровського міського управління, з 22 березня 2012 року, звільнено у запас Збройних сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни).

Судом також на підставі матеріалів службового розслідування встановлено, що у листопаді 2011 року до ОСОБА_1 звернувся його знайомий гр. ОСОБА_3 з проханням допомогти у поновленні посвідчення водія гр. ОСОБА_2, після чого, у лютому 2012 року позивач зустрівся з гр. ОСОБА_2, який передав ОСОБА_1 необхідні документи для поновлення посвідчення водія та грошові кошти в сумі 200 грн. на оплату витрат, пов'язаних з відновленням медичної довідки. 06.03.2012 року гр. ОСОБА_2, при зустрічі з позивачем, передав останньому попередньо узгоджену суму 3500 грн. для оплати витрат офіційних послуг ДАІ щодо відновлення посвідчення водія. Цього ж дня о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 дбровільно видав прибулим працівникам УВБ в Дніпропетровській області ДВБ МВС України та прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська вищезазначені грошові кошти в сумі 3500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що, по-перше, під час проведення службового розслідування не були враховані позитивні результати попереднього атестування ОСОБА_1; по-друге, в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 368 Кримінального кодексу України відмовлено постановою прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 13.03.2012 року та відсутнє рішення суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення; по-третє, при застосуванні дисциплінарного стягнення застосований крайній його захід у вигляді звільнення без наявності належних підстав; по-четверте, висновки службового розслідування фактично ґрунтуються на припущеннях гр. ОСОБА_2 при відсутності будь-яких доказів допущення ОСОБА_1 порушення службової дисципліни.

Колегія суддів вважає висновок суду таким, що не відповідає обставинам справи.

Частиною 1 статті 1 та статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 року № 3460-IV, визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Відповідно до норм пп. "є" п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, ОСОБА_1 06 березня 2012 року був скоєний дисциплінарний проступок - отримання біля адміністративної будівлі полку ПС ДМУ від гр. ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 3500 грн. за надання допомоги у відновленні посвідчення водія, і ці кошти були вилучені співробітниками Управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області ДВБ МВС України та працівниками прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська у службовому кабінеті ОСОБА_1 № 18 по вул. Боброва, 12 у м. Дніпропетровську. За висновками службового розслідування заступником командира полку ПС Дніпропетровського МУ підполковником міліції ОСОБА_1 допущено порушення службової дисципліни, що виразилося у неслужбових відносинах з гр. ОСОБА_4, що стало підставою для звільнення з органів внутрішніх справі за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно п.п. 7, 9-11 Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України, працівники органів внутрішніх справ зобов'язуються керуватися у службовій діяльності і повсякденному житті та поведінці системою наступних етичних норм: у службових та позаслужбових стосунках з людьми, в особистій поведінці бути зразком чесності, чемності, тактовності, зовнішньої охайності і внутрішньої дисциплінованості, культури спілкування, зокрема мовної; критично ставитися до власних професійних якостей та поведінки. Постійно працювати над самовдосконаленням, підвищенням свого професійного та загальнокультурного рівня; стверджувати та відстоювати честь і гідність правоохоронця як посадової особи, уповноваженої державою і народом України захищати законні права і інтереси громадян. Всіляко сприяти підвищенню авторитету органів внутрішніх справ серед населення; у разі недотримання взятих зобов'язань бути готовими понести відповідальність, передбачену законодавством України, іншими чинними нормативними актами, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ. Згідно положень Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, затверджено наказом МВС України № 18 від 11.01.1996 року, громадянин України, який вирішив присвятити своє життя службі в органах внутрішніх справ, добровільне бере на себе обов'язок служити Закону, виконувати вимоги Присяги, додержуватись високоморальних норм поведінки. Працівник органів внутрішніх справ повинен постійно пам'ятати, що він є представником органів влади, і бути гідним довір'я народу. При виконанні службових обов'язків та у повсякденному житті працівник органів внутрішніх справ повинен своїми вчинками та поведінкою, способом життя стверджувати високі принципи безкорисливості, чесності та скромності у громадському та особистому житті, нетерпимо ставитись до будь-яких аморальних проявів, активно боротися з цими явищами в колективах органів внутрішніх справ.

Таким чином, допущене позивачем порушення службової дисципліни містить ознаки дисциплінарного проступку, за яке Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України передбачена відповідальність, у тому числі, у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ. Застосування до позивача зазначеного виду стягнення обумовлена як ступенем тяжкості вчиненого проступку, так і статусом позивача, який за своєю посадою належав до осіб начальницького складу.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду першої інстанції щодо звільнення позивача зі служби на підставі лише припущень гр. ОСОБА_2 без наявності порушеної кримінальної справи або рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є помилковими, оскільки в провадженні прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська перебувала кримінальна справа за фактом скоєння ОСОБА_1 злочину при отриманні грошових коштів від гр. ОСОБА_2 і, в подальшому, по цій справі судом був постановлений обвинувальний вирок.

Колегія суддів вважає, що службове розслідування було проведено у відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України №552 від 06.12.1991 року, його висновки відповідають фактичним обставинам, тому підстави стверджувати про незаконність звільнення відсутні.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2012 року у справі № 2а/0470/4549/12 - скасувати.

У задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко