Справа № 2-а-4917/11
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4917/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В.,

розглянув в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду у м.Прилуки Чернігівської області про стягнення щомісячної державної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2011 року позивачка звернулась з позовом до Управління Пенсійного Фонду у м.Прилуки Чернігівської області про визнання бездіяльність управління пенсійного фонду України щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги протиправною та стягнення щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнияк дитині війни за 2010 рік, (по момент звернення до суду), та поновити пропущений строк звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона має статус дитини війниу зв'язку з чим, у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виплачувана їй пенсія повинна підвищуватися на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Позивачці така допомога не сплачувалась.

Ухвалою суду від 20 квітня 2011 року в задоволенні вимог, щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено та позовні вимоги за період з 1 січня 2010 року по 19 жовтня 2010 року залишені без розгляду.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України , без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

В установлений законодавством 10-ти денний строк для надання заперечення на заявлений позов з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження відповідачем такий надано не було.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має правовий статус дитини війни, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, що набрав чинності 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з неналежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою реалізації конституційного права на соціальний захист громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчій актів Українивід 28.12.2007 р., внесено зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни, зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання; державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II. Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України Про соціальний захист дітей війнивизнані такими, що не відповідають Конституції України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а отже ця обставина не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення на 30 % від мінімальної пенсії за віком, як це встановлено в статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до статті 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Однак, в той же час, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом.

В резолютивній частині позову позивач просить стягнути з відповідача недоплачену соціальну допомогу, не зазначаючи при цьому суму. Відповідно до ст. 105 ч.3 п.4 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про стягнення з субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними діями, рішенням чи бездіяльністю. Але недоплачена соціальна допомога не є шкодою, тому стягненню не підлягає , до того ж нарахування соціальної допомоги проводиться відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.11 КАС суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб . Приймаючи до уваги, що з мотивувальної частини позову витікають вимоги щодо нарахування та виплати відповідачем позивачу соціальної допомоги то з метою дотримання і захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку субєків владних повноважень, вважаю за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 20 жовтня 2010 року по 20 квітня 2011 року (по момент звернення до суду).

Задовольняючи позовні вимоги, на підставі ст.94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивачки сплачений нею при подачі заяви судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст.8, 22, 46, 152 Конституції України , ст.ст.3, 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, керуючись ст.ст.11,94,158-164,167,183-2,256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду у м.Прилуки Чернігівської області за період з 20 жовтня 2010 року по 20 квітня 2011 року задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду у м.Прилуки Чернігівської області, щодо не нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 20 жовтня 2010 року по 20 квітня 2011 року, (по момент звернення з адміністративним позовом до суду).

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду у м.Прилуки Чернігівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", як дитині війни, за період з 20 жовтня 2010 року по 20 квітня 2011 року, з урахуванням здійснених виплат.

Постанова суду прийнята в скороченому провадженні підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3 ( три) грн. 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в Київському апеляційному адміністративному суді шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення через Прилуцький міськрайонний суд, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Коваленко А.В.