Справа № 823/116/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року справа № 823/116/15

м. Черкаси

16 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

за участю:

представника позивача приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Черкаської філії Калашник М.В. - за довіреністю,

представника відповідача Черкаської обласної державної адміністрації Попова В.О. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Черкаської філії до Черкаської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2015 р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Черкаської філії до Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації в частині затягування розгляду клопотання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 1915 від 25.06.2014 р.;

- визнання протиправним та скасувати висновок № 145/03/02-14 від 08.12.2014 р. юридичного відділу Управління кадрового та правового забезпечення апарату Черкаської обласної державної адміністрації;

- зобов'язати відповідача розглянути клопотання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 1915 від 25.06.2014 р. та прийняти рішення про надання дозволу по суті заявленого клопотання в передбачений законом місячний строк.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Черкаської ОДА з клопотанням № 1915 від 25.06.2014 р. про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (загальною площею 56,0229га, в адмінмежах м. Черкаси), під під'їзними залізничними коліями та комплексом будівель, переданих на баланс Черкаської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», з подальшим наданням їх у постійне користування. В подальшому, ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було отримано відповідь Головного управління Держземагенства у Черкаській області з посиланням на висновок юридичного відділу Управління кадрового та правового забезпечення апарату Черкаської ОДА - про відсутність правових підстав для видання ОДА розпорядження «Про надання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі». Вважаючи, що юридичний відділ Управління кадрового та правового забезпечення апарату Черкаської ОДА формально віднісся до розгляду клопотання позивача та доданих до нього матеріалів, в зв'язку з чим прийняв безпідставне та невмотивоване рішення, ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Черкаської філії звернулось з відповідним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував повністю з підстав викладених у запереченні вказуючи, що законодавцем чітко регламентований порядок реалізації права на набуття земельної ділянки у користування в разі ненадання суб'єктом владних повноважень відповіді у місячний термін, з моменту подання відповідного клопотання, зокрема в разі виникнення даної ситуації особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення відповідної документації без надання такого дозволу. Додатково наголосив, що висновок юридичного відділу Управління кадрового та правового забезпечення апарату Черкаської ОДА є документом внутрішнього характеру і не є актом Черкаської ОДА, що може бути оскаржений. Відносно позовної вимоги ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Черкаської філії щодо зобов'язання відповідача розглянути його клопотання № 1915 від 25.06.2014 р. та прийняти рішення про надання відповідного дозволу зазначив, що суд не може зобов'язати Черкаську ОДА прийняти рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, оскілки це є виключно компетенцією органу виконавчої влади та, як наслідок, призведе до порушення права власності.

З огляду на вищевказані обставини, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Черкаської філії в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, а також третіх осіб, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у зв'язку зі зміною свого найменування, у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» звернулось до Черкаської ОДА з клопотанням № 1915 від 25.06.2014 р. (а.с.19) про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо становлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), загальною площею 56,0229га в адміністративних межах м. Черкаси, під під'їзними залізничними коліями та комплекс будівель з подальшим наданням їх в постійне користування.

Після звернень позивача щодо стану розгляду його клопотання (запити від 04.11.2014 р. № 734 та від 26.11.2014 р. № 784) ним була отримана відповідь від Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 13-23-0.51-5713/2-14 від 11.12.2014 р. до якої був доданий висновок юридичного відділу Управління кадрового та правового забезпечення апарату Черкаської ОДА № 145/03/02-14 від 08.12.2014 р. «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» під під'їзними коліями та комплексом будівель» (а.с.14).

Згідно вказаного висновку, правові підстави для видання Черкаською ОДА відповідного розпорядження - відсутні, оскільки у відповідності до п.2 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності, а оскільки ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» є приватним акціонерним товариством недержавної форми власності, то відповідно не може набути права постійного користування відповідною земельною ділянкою.

Вважаючи, що юридичний відділ Управління кадрового та правового забезпечення апарату Черкаської ОДА, як самостійний структурний підрозділ Черкаської ОДА формально віднісся до перевірки наданих до клопотання № 1915 від 25.06.2014 р. документів та при складанні вищевказаного висновку поклав в його основу факти, які не відповідають дійсності, ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Черкаської філії звернулось з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав зі сторони суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.14 Конституції України, право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно до закону.

Відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею в державі регулюються Земельним кодексом України (надалі - ЗК України).

До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, що прямо передбачено ч.1 ст.18 ЗК України.

Статтею 19 ЗК України визначені категорії земель.

Так, у відповідності до підпункту «ж» ч.1 ст.19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

До земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об'єктів транспорту (ч.1 ст.67 ЗК України.)

Відповідно до ч.2 вказаної статті, землі транспорту можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України).

Суд критично сприймає доводи представника позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності Черкаської ОДА, в частині затягування розгляду клопотання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 1915 від 25.06.2014 р., оскільки в даному випадку законодавцем чітко регламентований порядок реалізації права на набуття земельної ділянки у користування в разі ненадання суб'єктом владних повноважень відповіді у місячний термін, з моменту подання відповідного клопотання.

Так, порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регламентований ст.123 ЗК України.

Частиною 1 ст.123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч.1 ст.123 ЗК України).

Як визначено ч.3 вказаної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім цього, суд наголошує, що в разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, в даному випадку нормами ЗК України передбачена можливість особи, яка зацікавлена в отриманні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності діяти певним чином, в залежності від вчинення або не вчинення суб'єктом владних повноважень визначених законом дій.

Беручи до уваги вказану обставину, суд не вбачає у діях Черкаської ОДА затягування щодо розгляду клопотання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 1915 від 25.06.2014 р., оскільки в даному випадку позивач мав право самостійно вчинити відповідні дії, без отримання дозволу, тим самим реалізувавши надані йому законом права.

Тому, дії Черкаської ОДА в цій частині позовних вимог не є неправомірними, а права ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Черкаської філії жодним чином не порушені.

Відносно вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати висновку юридичного відділу Управління кадрового та правового забезпечення апарату Черкаської ОДА № 145/03/02-14 від 08.12.2014 р., суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Висновок юридичного відділу, на думку суду не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не є актом застосування норм права та не встановлює конкретні приписи, звернені до окремої особи. Такий висновок є лише передумовою прийняття суб'єктом владних повноважень правових актів індивідуальної дії та встановлює факти, які самі по собі не є актом застосування норм права та не встановлюють конкретні приписи до позивача.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Тобто, вищевказаний висновок не породжує обов'язкових юридичних наслідків для ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Черкаської філії, оскільки є лише документом внутрішнього характеру і не є актом індивідуальної дії Черкаської ОДА, який може бути скасований, як незаконний.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, а також дослідивши матеріали справи, не знайшов суд також правових підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання Черкаської ОДА розглянути клопотання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 1915 від 25.06.2014 р. та прийняти рішення про надання дозволу за наслідками розгляду заявленого клопотання.

По суті вказаної вимоги, суд встановив, що у відповідності до п.6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.09.2012р. № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: - у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; - за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах м. Черкаси (державний акт на право постійного користування якою був виданий в лютому 2001р. Черкаською міською радою), то зобов'язання Черкаської ОДА надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, загальною прощею 56,0229 призведе до порушення останньою вищевказаних норм законів, а також Конституції України, що є недопустимим, оскільки, у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій, з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 27.02.2015 року.