Справа № 462/5445/14-а
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/5445/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н.М.

при секретарі Фрейдун А.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Маліновської Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконних дій та рішень суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати незаконними дії та скасувати рішення комісії з питань захисту прав дитини Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 17 липня 2014 року при розгляді заяви ОСОБА_1 від 12 липня 2014 року та заяви ОСОБА_4 (витяг з протоколу № 14 засідання комісії з питань захисту прав дитини Залізничної РА ЛМР від 17 липня 2014 року; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Залізничної районної адміністрації ЛМР від 25 липня 2014 року за № 509 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач покликається на такі обставини: 17 червня 2014 року позивач звернувся із письмовою заявою на ім'я голови комісії з питань захисту прав дитини Залізничної

Районної адміністрації ЛМР п. І. Гримак, однак до цього часу не отримав відповіді. 12 липня 2014 року позивач звернувся із письмовою заявою на ім'я голови комісії з питань захисту прав дитини Залізничної районної адміністрації ЛМР п. І. Гримак. 04 серпня позивач отримав лист Залізничної районної адміністрації із відповіддю голови Залізничної РА від 29 липня 2014 року за вих.. № 3575, витяг з протоколу № 14 засідання комісії з питань захисту прав дитини Залізничної РА ЛМР від 17 липня 2014 року та розпорядження голови Залізничної РА від 25 липня 2014 року № 509 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6. Позивач вказує, що у відповіді Голови Залізничної РА від 29 липня 2014 року за № 32 вих-3575 міститься недостовірна інформація, що у додатку до листа є «протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини № 7 від 07.07.2014 року» однак, такого протоколу позивачу не надано, його зміст йому не відомий, а його підміну витягом з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 17 липня 2014 року позивач вважає неправомірною. Позивач вказує, що із протоколу ; 14 засідання комісії з питань захисту прав дитини Залізничної РА ЛМР від 17 липня 2014 року не вбачається чи засідання було правомочним. Крім цього, з вищезгаданого протоколу не вбачається на кого, за відсутності секретаря комісії п. Маліновської Н.І. покладено обов'язки секретаря засідання. До витягу з протоколу неправомірно не внесено зміст заяви батька щодо рекомендації лікарів щодо оздоровлення дитини у літній період а також зміст заяви батька про перенесення з 17 липня 2014 року на термін після 1 вересня 2014 року розгляду заяви ОСОБА_4 Крім цього рішення комісії з питань захисту прав дитини Залізничної РА ЛМР від 22 серпня 2014 року є необґрунтованим та незаконним у зв'язку з тим, що заявами від 17 червня 2014 року та 12 липня 2014 року позивачем було вчасно повідомлено комісію з питань захисту прав дитини Залізничної РА ЛМР, що в період з 07 липня-22 серпня 2014 року позивач буде перебувати у відпустці. Таким чином, позивач вказує, що неправомірними діями відповідача булло порушено його право на відпочинок. 25 липня 2014 року головою Залізничної районної адміністрації ЛМР п. Гримак І.Я. видано розпорядження № 509, яке позивач вважає необґрунтованим, незаконним нормативно правовим актом, що підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що у розпорядження не внесено інформацію, що у період з 07 липня по 22 серпня 2014 року він перебуває у відпустці. Крім цього, не вказано про відповідальність за порушення ч. 2 п. 1 розпорядження № 509 від 25 липня 2014 року. Позивач вказує, що працівник служби у справах дітей не провів бесіду із позивачем, як батьком дитини, інформація про таку бесіду із матір'ю відсутня, а її проведення тільки з матір'ю є дискримінацією позивача. Залізничної РА ЛМР та її комісією ї питань захисту прав дитини не з'ясовано та не взято до уваги ставлення батьків малолітнього ОСОБА_6 до виконання батьківських обов'язків. Позивач був позбавлений можливості викласти свою позицію на засіданні комісії від 17 липня 2014 року, оскільки був протиправно позбавлений діями посадової особи - начальника відділу у справах дітей ОСОБА_7, на яку покладено організаційне забезпечення вказаної комісії. Також до оскаржуваного рішення не додано відповідний висновок відділу у справах дітей Залізничної РА ЛМР. Позивач вказує, що згідно відповіді Залізничної РА ЛМР № 32 вих-4394 від 12 вересня 2014 року чисельність та персональний склад комісії затверджено у кількості 13 осіб. Таким чином засідання комісії може бути правомочним за участі 9 членів комісії, На засіданні від 17 липня 2014 року згідно вказаної відповіді були присутні тільки 7 членів комісії. Таким чином вищезгадані рішення підлягають скасуванню.

На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити.

Позивач - у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, та пояснила, що заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 покликавшись на безпідставність таких. Додатково пояснив, що дії відповідача не суперечать чинному законодавству та відповідач не перевищив своїх повноважень, при винесенні оскаржуваних рішень.

Свідок - ОСОБА_7 у судовому засідання пояснила, що вона працює начальником відділу у справах дітей Залізничної РА. Подану позовну заяву вважає безпідставною, оскільки при винесенні оскаржуваних рішень не було порушено норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Зі змісту ст. 2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зі змісту ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України вбачається, що суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, зокрема, визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини визначається Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМ України від 24.09.2008р. № 866. Як передбачено п.8 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого вищевказаною Постановою КМ України, основною організаційною формою діяльності комісії є її засідання, які проводяться у разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць.

Зі змісту п. 73 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого вищевказаною Постановою КМ України від 24.09.2008р. № 866 вбачається, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей. Пунктом 74 зазначеного Типового положення передбачено, що під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Судом встановлено, що згідно листа від 29 липня 2014 року № 32-вих3575 позивача - ОСОБА_1 повідомлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 17.07.2014 року протокол № 14 розглянуто заяву ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_4 щодо призначення днів побачень з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи заяву позивача та заяву матері дитини видано розпорядження Голови адміністрації № 509 від 25 липня 2014 року «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6.

Як вбачається із Розпорядження № 509 від 25 липня 2014 року ОСОБА_4 виходячи з інетерсів дитини, враховуючи зайнятість батьків встановлено дні побачень із малолітнім сином з 21.07.2014 року по 30.09.2014 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце засідання комісії щодо розгляду питання про призначення днів побачень ОСОБА_6 із матір'ю ОСОБА_4, що стверджується повідомленням від 0.7.2014 року № 32 вих-3114.

Суд критично оцінює посилання позивача на неправомірність проведення розгляду заяви ОСОБА_4 з 17 липня 2014 року на термін після 1 вересня, оскільки перенесення проведення такого розгляду суттєво порушило би права ОСОБА_4 щодо побачень із малолітнім сином.

Відповідно до п. 4.16 підрозділу 4 розділу VI Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою міської ради № 219 від 19 жовтня 2006 року повноваження районної адміністрації передбачають здійснення опіки та піклування над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківських прав.

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради і діє відповідно до ухвали міської ради від 06.07.2006 року № 94 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання» (зі змінами) згідно з чинним законодавством.

Враховуючи вищенаведене та те, що оскаржувані дії та рішення відповідача вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, а тому у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмови.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 18, 71, 94, 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконних дій та рішень суб'єкта владних повноважень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Галайко Н.М.