Справа № 810/6614/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6614/14 Головуючий у 1-й інстанції: Леонтович А.М. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Фастівського управління Державної казначейської служби України Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради до Фастівського управління Державної казначейської служби України Київської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року позивач - управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради подали адміністративний позов до суду першої інстанції, в якому просили:

- визнати неправомірними дії Фастівського управління державної казначейської служби України Київської області, в частині непроведення видатків по незахищеним статтям управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради;

- зобов'язати Фастівське управління державної казначейської служби України Київської області здійснювати проведення видатків по незахищеним статтям управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради.

Постановою Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 2 квітня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва прийнято постанову у справі №2610/24622/2012, якою задоволено адміністративний позов Козятинського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради. стягнуто з управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплату проїзду - в сумі 1898310,00 грн.

10 січня 2014 року Фастівським УДКСУ Київської області сформовано та надіслано позивачу повідомлення, відповідно до якого з рахунку №6372 по КФК 170302 КЕКВ 2610 «Компенсаційні виплати та пільговий проїзд окремим категоріям громадян на залізничному транспорті», буде проводитись безспірне списання коштів (а.с. 41-42) та вимогу №24 щодо необхідності вжиття заходів для встановлення відкритих асигнувань, спрямованих на виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 квітня 2013 року №2610/24622/2012 (а.с. 43).

14 січня 2014 року управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради звернулось до начальника фінансового управління виконавчого комітету Фастівської міської ради та директора департаменту соціального захисту населення Київської ОДА з листами про необхідність виділення додаткових коштів на рахунок №6372 по КФК 170302 КЕКВ 2610 «Компенсаційні виплати та пільговий проїзд окремим категоріям громадян на залізничному транспорті» для забезпечення виконання рішення суду (а.с. 14-15).

16 січня 2014 року позивачем до Фастівського УДКСУ Київської області надано письмове повідомлення про вжиті заходи, до якого додані копії листів від 14 січня 2014 року №32 і 33 (а.с. 16).

Листом від 25 березня 2014 року №369 позивач повторно проінформував відповідача про неможливість виконання рішення суду у зв'язку із відсутністю на рахунку управління вільних коштів та відмовою Департаменту фінансів Київської ОДА у наданні додаткових субвенцій.

У свою чергу, Фастівське УДКСУ Київської області листом від 31 липня 2014 року №03-11/972 повідомило позивача про зупинення виконання доручень по незахищеним статтям видатків Управління (а.с. 20).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845від 3 серпня 2011 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 30 січня 2013 р.), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з пунктом 1 Порядку, боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до пункту 25 Порядку, безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Згідно з пунктом 26 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку з подальшим віднесенням зазначеної суми на видатки в розрізі кодів економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 27 цього Порядку.

Відповідно до пункту 27 Порядку встановлено, що для здійснення безспірного списання коштів орган Казначейства відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання боржника. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань зазначеного боржника. Одночасно боржник зобов'язаний привести у відповідність із такими бюджетними зобов'язаннями інші взяті ним бюджетні зобов'язання.

Згідно з пунктом 28 Порядку, орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів. З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

Відповідно до пункту 31 Порядку, у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Боржник зобов'язаний протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.

Безспірне списання коштів з рахунків боржника здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.

На період виконання вимоги орган Казначейства відкладає безспірне списання коштів та здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вчиняв дії спрямовані на виконання вимоги №24 від 10 січня 2014 року та встановлення асигнувань, достатніх для погашення заборгованості - в межах наданих йому повноважень та затвердженого на 2014 рік кошторису.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що станом на момент розгляду справи, кошти на рахунку позивача за визначеними кодами економічної класифікації видатків бюджету - відсутні, додаткові субвенції з бюджету на виконання рішення суду позивачу з Державного бюджету не виділялись.

У силу положень пункту 33 Порядку, у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що неможливість виконання боржником рішення суду протягом двох місяців є підставою для передачі виконавчого документу до відповідного органу Казначейства для подальшого виконання. При цьому, відповідач зобов'язаний поновити здійснення платежів боржника, у тому числі по незахищеним статтям видатків.

Таким чином, враховуючи, що вжиті позивачем заходи щодо виконання вимоги та встановлення відкритих асигнувань не призвели до виконання судового рішення, а з моменту надходження до відповідача рішення про стягнення коштів минуло понад два місяці - дії Фастівського УДКСУ Київської області щодо не проведення платежів боржника є протиправними.

Крім того, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку, на органи Державної казначейської служби України покладається виконання рішень суду, боржником за якими є не тільки державний орган, а всі визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Пунктом 33 Порядку, застережень щодо неможливості передачі виконавчого документу, у випадку якщо боржник є органом місцевого самоврядування, не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача щодо непроведення видатків по незахищеним статтям управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача - Фастівського управління Державної казначейської служби України Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26.02.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.