Справа № 810/169/14-а
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Київ К/800/54841/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (суддя-доповідач), Зайцева М.П., Костенка М.І.,

секретар судового засідання Загородній А.А.,

за участю: представника відповідача Ступака Р.В.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод «Сонет»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року

у справі №810/169/14-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод «Сонет»

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Механічний завод «Сонет» (далі - ТОВ «Механічний завод «Сонет») звернулось в суд з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 6 липня 2012 року № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2014 року позов ТОВ «Механічний завод «Сонет» задоволено.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 6 липня 2012 року № Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2014 року задоволено.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2014 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ТОВ «Механічний завод «Сонет» відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ТОВ «Механічний завод «Сонет» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просило рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник відповідача просив постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 березня 2012 року між ТОВ «Механічний завод «Сонет» та ТОВ «Інвестиційна група «Столиця» укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення, земельної ділянки, майнового комплексу.

На виконання вимог податкового законодавства ТОВ «Інвестиційна група «Столиця» видано ТОВ «Механічний завод «Сонет» податкову накладну № 13 від 21 березня 2012 року на суму податку на додану вартість (далі - ПДВ) - 1 333 333,00 грн.

На підставі акта перевірки «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість» відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 6 липня 2012 року №, яким ТОВ «Механічний завод «Сонет» зменшено суму від'ємного значення ПДВ на 1 333 333,00 грн.

Підставою для прийняття цього податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу про те, що позивачем включено до податкового кредиту суму ПДВ за податковою накладною № 13 від 21 березня 2012 року, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що висновки податкового органу про завищення залишку від'ємного значення є необґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем протиправно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Інвестиційна група «Столиця», оскільки податкова накладна, видана даним контрагентом, всупереч положенням ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому судом апеляційної інстанції було встановлено, що заява зі скаргою на постачальника у встановленому законом порядку позивачем не подавалась.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.6 ст.196 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Таким чином, у платника податку виникає право на включення сум ПДВ до податкового кредиту за податковою накладною, не зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наявності поданої до контролюючого органу заяви зі скаргою на постачальника.

Враховуючи викладене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним і скасуванню не підлягає.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод «Сонет» залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев

М.І. Костенко