Справа № 826/20817/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 березня 2015 року письмове провадження № 826/20817/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Оболонського району управління юстиції у м. Києві,

третя особа: Приватне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просить:

- визнати протиправною триваючу бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на заяву від 28.10.2014 року;

- визнати протиправною триваючу бездіяльність відповідача щодо не задоволення заяви позивача від 28.10.2014 року про вчинення дій пов'язаних із закінченням виконавчого провадження № 23825196 та зняття арешту із належного позивачу майна;

- зобов'язати відповідача вчинити дії спрямовані на закінчення виконавчого провадження № 23825196 та зняття арешту з майна позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не вчиняє жодних дій спрямованих на закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням боржником зобов'язань, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.02.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 405/270/08-А та договір застави № 405/103/08-3А транспортного засобу KIA Magentis, (реєстраційний № НОМЕР_1) у якості забезпечення виконання зобов'язань.

У зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором, 21.01.2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського району управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 23825196, з виконання виконавчого напису № 5879 від 29.10.2010 року, якою накладено арешт на автомобіль KIA Magentis 2008 року випуску (реєстраційний № НОМЕР_1), що належить ОСОБА_1, у межах суми звернення стягнення 191 763,19 грн.

З метою розшуку майна автомобіля KIA Magentis (реєстраційний № НОМЕР_1), відповідачем була винесена постанова від 04.03.2013 року про розшук майна боржника.

30.04.2013 року повторно винесена постанова про розшук майна боржника. Цією ж датою була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження № 23825196 до розгляду справи по суті.

У 2014 році позивач виконав зобов'язання по договору кредиту № 405/270/08-А, на підставі чого звернувся до відповідача із заявою від 28.10.2012 року про вчинення дій пов'язаних із закінченням виконавчого провадження та зняття арешту із автомобіля KIA Magentis (реєстраційний № НОМЕР_1).

Проте, відповіді на заяву позивача відділ державної виконавчої служби Оболонського району управління юстиції у м. Києві не надав і не вчинив будь-яких дій щодо закінчення виконавчого провадження № 23825196.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

У разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню, що визначено п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2, 3 ст. 49 встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виходячи з положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, у разі фактичного виконання боржником зобов'язання, а також заяви стягувача, державний виконавець у встановлені законодавством строки зобов'язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження та повернути виконавчий документ органу чи посадовій особі, яка його видала.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2014 року позивачем було повністю виконані зобов'язання згідно умов кредитного договору № 405/270/08-А, у зв'язку з чим договір застави № 405/103/08-3А транспортного засобу KIA Magentis, (реєстраційний № НОМЕР_1) втратив силу.

08.08.2014 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» направив на адресу відповідача заяву № 08.305-186/21915 про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу у зв'язку з фактичним виконанням зобов'язання боржником. Відповідачем зазначена заява була отримана 05.09.2014 року, про що є відмітка.

Однак, на момент розгляду справи, відповідачем не вчинено дій щодо завершення виконавчого провадження № 23825196 та зняття арешту з майна позивача, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Така бездіяльність відповідача не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження його майном.

Відповідно до загальної декларації прав людини (ст.17), яка передбачає, що кожна особа має право мирно володіти майном и не може бути позбавлена цього майна. За статтею 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції по правам людини від 20.03.1952 р. передбачено, що кожна особа має право на повагу свого майна. Ніхто не може бути позбавлений свого майна не інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законами та загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожна особа має права на володіння своєю власністю та відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді дій або бездіяльність органів державної влади, посадових осіб. Кожен має право будь якими засобами не забороненими законом захищати свої права от порушень та протиправних посягань.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що така бездіяльність відділу державної виконавчої служби Оболонського району управління юстиції у м. Києві є протиправною.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Так, позивач звернувся до відповідача із заявою від 28.10.2014 року щодо вжиття дій пов'язаних із закінченням виконавчого провадження № 23825196 та зняття арешту з автомобіля, із посиланням на заяву ПАТ «Укрсоцбанк» від 08.08.2014 року № 08.305-186/21915. Направлення вказаної заяви відповідачу підтверджується чеком КМД УДППЗ «Укрпошта» за 29.10.2014 року.

Однак, відповідач заяву не розглянув, не виконав обов'язків покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження». Будь-яких заперечень з даного приводу відповідачем до суду не надавалось. Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення і позовної вимоги про зобов'язання відповідача усунути порушення закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності вкладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали справи не містять жодних доказів, щоб спростовували доводи позивача, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Оболонського районого управління юстиції у м. Києві щодо не надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 28.10.2014 року.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.10.2014 року про вчинення дій пов'язаних із закінченням виконавчого провадження та зняттям арешту із належного ОСОБА_1 автомобіля КІА Magentis, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві вжити заходи передбачені ст. 47, 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» у тому числі спрямовані на закінчення виконавчого провадження № 23825196 з примусового виконання виконавчого напису № 5879 виданого 29.10.2010 р. та зняття арешту з автомобіля КІА Magentis, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Відділу державної виконавчої служби Оболонського району управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій