Справа № 200/17824/14-а(2-а/200/515/14)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 лютого 2015 рокусправа № 200/17824/14-а(2-а/200/515/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської Організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року в адміністративній справі

за позовом Громадської Організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах ОСОБА_1

до Директора Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Рудяка Олександра Опанасовича

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Громадської Організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах ОСОБА_1, в якій позивач просив визнати протиправними та зобов'язати вчинити певні дії Директора Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Рудяка Олександра Опанасовича.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року адміністративний позов повернутий позивачеві.

Підставою для ухвалення вказаного судового рішення стали висновки суду першої інстанції, згідно з якими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є представниками саме громадської організації, а позов підписано ОСОБА_3, який є представником цієї громадської організації, а не фізичної особи ОСОБА_1, в захист порушених прав та інтересів якої виступає організація, та у організації відсутня довіреність, посвідчена належним чином у відповідності до положень ст. ст. 56, 58 КАС України, на ведення справи в суді від імені ОСОБА_1, тому заяву подано від імені позивача особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Громадська організація «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» легалізовано шляхом повідомлення, про що видано наказ Дніпропетровського міського управління юстиції № 374 від 27.05.2013.

Згідно з наказом Запорізького міського управління юстиції № 144/02-02 від 17.04.2013 легалізовано шляхом повідомлення Громадську організацію «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна організація».

Статтею 1 Закону України «Про громадські об'єднання» визначено, що громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що громадські об'єднання утворюються і діють, зокрема, на принципі самоврядності, який передбачає право членів (учасників) громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об'єднання, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону громадські об'єднання мають право реалізовувати свою мету (цілі) шляхом укладення між собою на добровільних засадах угод про співробітництво та/або взаємодопомогу, утворення відповідно до цього Закону громадських спілок, а також в інший спосіб, не заборонений законом.

Між вищевказаними громадськими організаціями 12 квітня 2014 року було укладено угоду про співробітництво та взаємодопомогу, згідно з якою на прохання членів організацій мають право, зокрема, надавати консультації, сприяти підготовці та складання судових документів, в тому числі представляти обоюдні інтереси в судах різних юрисдикцій України як самих організацій, так і їх членів особисто керівниками та уповноваженими Протоколом установчих зборів засновників даних громадських організацій і особами, наділеними довіреностями від керівників цих організацій на представництво в судових та правоохоронних органах.

Рішенням загальних зборів ГО «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» (протокол № 1) затверджено представників, які мають право представляти організацію та вчиняти дії від імені громадського об'єднання без додаткових уповноважень - ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3

В свою чергу рішенням загальних зборів ГО «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна організація» (протокол № 1) такими уповноваженими особами визнано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Висновок суду першої інстанції щодо права ОСОБА_3 представляти інтереси без довіреності виключно громадської організації є помилковим, адже право представляти інтереси і членів громадських організацій «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» та «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна організація» передбачено вищевказаною угодою про співробітництво від 12.04.2014.

За приписами ч. 3 ст. 56 КАС України представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.

При цьому доводи відповідача, що вищевказані громадські організації взагалі не мають адміністративної процесуальної дієздатності та правоздатності відповідно до ст. 48 КАС України вступають в правову колізію з висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 28.11.2013 № 12-рп/2013, згідно з якими громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

При цьому відповідачем помилково ототожнюється поняття «статут» та «статутні документи», адже статут (лат. statutum, від лат. statuo - встановлюю, вирішую) - встановлений засновником (власником майна) організації обсяг правил, що регулюють її правовий стан, відносини, пов'язані з внутрішнім управлінням, стосунки з іншими організаціями чи громадянами, тоді як статутні документи опосередковано вказують на те, що результатом їх складання і реєстрації в установленому законом порядку є створення відповідної організації.

При цьому відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадські об'єднання» для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право, зокрема, здійснювати інші права, не заборонені законом.

Тобто, на відміну від громадських організацій зі статусом юридичної особи, для яких характерна спеціальна правоздатність (мають право здійснювати діяльність, прямо зазначену в статуті), громадська організація, створена та легалізована без статусу юридичної особи, користується універсальною право-дієздатністю (здатністю займатися будь-якою діяльністю, яка не суперечить законодавству).

Враховуючи сукупність викладених обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що Громадська Організація «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» є належним представником ОСОБА_1 в адміністративній справі № 200/17824/14-а, а повноваження особи, яка підписала позовну заяву - ОСОБА_3, підтверджуються статутними документами вказаної громадської організації.

Зазначені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, що тягне за собою його скасування із направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Громадської Організації «Запорізька Незалежна Регіональна Правозахисна Організація» в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 200/17824/14-а скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 12 лютого 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова