Справа № 826/1539/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1539/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

02 березня 2015 року №826/1539/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Жан ролан»

до

державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення діючих норм податкового законодавства України, державна податкова інспекція у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві протиправно не прийняла податкову звітність позивача, у зв’язку з відсутність товариства за місцемзнаходження, що у свою чергу стало підставою для розірвання договору про визнання електронних документів.

Адміністративну справу №826/1539/15 розглянуто в письмовому провадженні на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» 20.11.2014 було подано до державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

У свою чергу, листом державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29.01.2014 №723/10/26-58-10-42 повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» про розірвання договору від 12.02.2014 №120220141, на підставі статей 651, 653, 654 Цивільного кодексу України.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача та як наслідок прийнятими рішеннями, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Порядок декларування податків і зборів визначається приписами Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань оподаткування.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов’язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно із приписами пункту 48.2 статті 48 Податкового кодексу України обов’язкові реквізити податкової декларації – це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до вимог пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (пункт 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку).

Додатком 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" місцезнаходження юридичної особи - це адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Проведення щоденного керування діяльністю особи (знаходження керівництва) та здійснення управлінням офісу за конкретною адресою не врегульовано законом та не може бути поставлене юридичній особі в якості обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно із приписами пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав до державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за жовтень 2014 року з відповідними додатками до неї.

Проаналізувавши надану позивачем декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014, судом встановлено, що така податкова звітність має всі необхідні реквізити та в повному обсязі відповідає вимогам, вставновлених пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про протиправність дій та як наслідок прийнятого рішення контролюючого органу щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014.

При цьому, в силу приписів пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України, враховуючи встановлений судом факт неправомірної відмови відповідача у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом, тобто 20.11.2014.

Як вбачається з оскаржуваного листа від 19.01.2014 №723/10/26-58-10-42, контролюючим органом повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» про розірвання договору про визнання електронних документів від 12.02.2014 №120220141, з огляду на відсутність товариства за місцезнаходженням.

Зазначена адреса товариства підтверджується і договором оренди від 28.04.2014 №36/14, актами приймання-передачі приміщення до договору від 28.04.2014 №36/14 та платіжними дорученнями про оплату орендної плати та компенсацій за експлуатаційні витрати за період травень 2014-січень 2015.

Отже, доводи контролюючого органу щодо невідповідності податкової адреси платника податків фактичним обставинам справи, недостовірності даних щодо обов’язкових реквізитів податкової звітності, є необґрунтованими та повністю безпідставними.

Слід зазначити, відповідач як суб’єкт владних повноважень, під час судового розгляду справи жодним чином не обґрунтував свої доводи щодо відсутності юридичної особи за своїм місцезнаходженням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» за жовтень 2014 року.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо присвоєння статусу "не визнано, як податкова декларація" податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» за жовтень 2014 року.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання договору від 12.02.2014 №120220141 про визнання електронних документів, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» та державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Скасувати рішення державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19.01.2015 №723/10/26-58-10-42 щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 12.02.2014 №120220141, укладеного між державною податковою інспекцією у Солом’янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та товариством з обмеженою відповідальністю «Жан ролан» (про визнання електронних документів.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.