Справа № 823/123/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року справа № 823/123/15

м. Черкаси

10 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовом звернулася ОСОБА_1, в якому просить скасувати рішення № 420355 від 18.02.2013 р., прийняте державним реєстратором Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Коркішком Олександром Володимировичем та запис про право власності № 161693 від 18.02.2013 р.

Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що 10.12.2014 р. апеляційним судом Черкаської області було частково задоволено її скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2014 р. у справі № 22ц/793/2984/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «ТД Еліт Сервіс», Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ, треті особи - ПП «Ажіо», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання прилюдних торгів, протоколу, акту про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно недійсними. В подальшому, в січні 2015 року позивач звернулася до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області для роз'яснення їй порядку повернення та реєстрації права власності на нерухоме майно, яке належало їй до продажу його з прилюдних торгів. Відповідачем було роз'яснено, що її питання вирішується лише в судовому порядку, що і стало причиною для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача до зали судового засідання не прибув, заявою від 23.02.2015 р. вимоги позовної заяви ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення, а розгляд справи просив здійснювати за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.11.2012 р. відбулися прилюдні торги з приводу продажу нерухомого майна (на підставі виконавчого напису вчиненого 29.10.2009 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5.), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1

Переможцю торгів (ОСОБА_3.) на підставі протоколу про затвердження результатів торгів було видано свідоцтво на право власності на спірне нерухоме майно, оформлене приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстроване рішенням державного реєстратора від 18.02.2013 р. за № 420355 в державному реєстрі прав на нерухоме майно.

В ході судових процесів, виконавчий напис, який став підставою для проведення торгів був визнаний таким, що не підлягає до виконання.

З урахуванням вищевказаної обставини, 30.01.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з цивільним позовом (справа 22ц/793/2984/14) до ОСОБА_3, ТОВ «ТД Еліт Сервіс», Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ, треті особи - ПП «Ажіо», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання прилюдних торгів, протоколу, акту про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно недійсними.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2014 р. у справі 22ц/793/2984/14 було закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсною експертної оцінки майна, а рішенням суду від 20.10.2014 р. в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

В подальшому, будучи незгідною з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернулась до Апеляційного суду Черкаської області із скаргою на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2014 р. у справі 22ц/793/2984/14.

Рішенням суду апеляційної інстанції від 10.12.2014 р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2014 р. у справі 22ц/793/2984/14 було скасовано, та постановлено нове, яким позов в даній справі задоволено повністю.

Вказане рішення набрало законної сили з моменту проголошення, а саме 10.12.2014 р.

В подальшому, в січні 2015 року позивач звернулася до РС Черкаського МУЮ Черкаської області для роз'яснення їй порядку повернення та реєстрації права власності на нерухоме майно, яке належало їй до продажу його з прилюдних торгів.

Працівниками реєстраційної служби ОСОБА_1 було роз'яснено, що повернення права власності на нерухоме майно до попереднього власника проводиться лише у судовому порядку, у відповідності до п.2.6 «Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

З урахуванням вищевказаної обставини, ОСОБА_1 звернулась з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 1952 передбачені повноваження державного реєстратора при здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Суд зазначає, що процедура прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури регламентується «Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», зареєстрованим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011р. №3502/5 (надалі - Порядок).

У відповідності до п.2.6 вказаного Порядку, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

З урахуванням вищевказаних обставин справи, оскільки рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10.12.2014 р. у справі № 22ц/793/793/2984/14 (яке набрало законної сили) був задоволений позов ОСОБА_1 щодо визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу, акту про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно, то вищевказана обставина, на думу суду, тягне за собою надання останній виключного права щодо повернення свого права власності на майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, суд наголошує, що ч.5 ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. А згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-IV cудові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Таким чином, враховуючи вищевказані положення законів та підзаконних нормативно-правових актів, а також беручи до уваги, що основним завданням адміністративного судочинства у відповідності до ст.2 КАС України є захист прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб, а також прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також їхніх посадових та службових осіб, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про скасування рішення державного реєстратора № 420355 від 18.02.2013 р., а також запису про право власності № 161693 від 18.02.2013 р. підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області скасувати рішення № 420355 від 18.02.2013 р. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_7, податковий номер НОМЕР_1.

Зобов'язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області скасувати запис № 161693 від 18.02.2013 р. про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_7, податковий номер НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 27.02.2015р.