Справа № 809/366/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2015 р. Справа № 809/366/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Дубінської І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Павліва В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації,

про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивача ОСОБА_4 через Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації, був забезпечений як інвалід легковим автомобілем марки ЗАЗ з державним номером НОМЕР_2, 2012 року випуску,отриманим як гуманітарна допомога в порядку Постанови КМУ №999 від 19.07.2006 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію. У зв'язку з смертю батька, позивачу, як спадкоємцю-інваліду 2-гої групи, що фактично проживав з батьком однією сім"єю, директором Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА протиправно відмовлено у перереєстрації автомобіля та видачі довідки дозволу на його переоформлення та натомість зобов'язано повернути автомобіль через відсутність факту реєстрації на час смерті інваліда за місцем його реєстрації.

На думку позивача такі дії відповідачів суперечать Постанові Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, оскільки факт проживання позивача з батьком однією сім'єю на момент смерті останнього встановлено рішенням Снятинського районного суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин позивач вважає вищевказані дії відповідача протиправними та просить зобов'язати Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації прийняти рішення про передачу йому у власність вищезгаданого автомобіля.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що оскільки на час смерті інваліда позивач зареєстрований за іншим місцем реєстрації, а тому немає права на перереєстрацію за нею автомобіля. В обґрунтування своєї позиції послався на норми Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", Закону України "Про гуманітарну допомогу" та норми Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого ПКМУ №999 від 18.07.2006 року. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом другої групи, що стверджується висновком МСЕК від 20.01.2014 року. (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження батьком являється ОСОБА_4 (а.с.7).

17.10.2012 року батько позивача ОСОБА_4 через Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації, був забезпечений та отримав в користування легковий автомобіль марки ЗАЗ з державним номером НОМЕР_2, 2012 року випуску, як інвалід в порядку гуманітарної допомоги, безплатно та без права продажу або передачі іншій особі, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.13).

Свідоцтвом від ІНФОРМАЦІЯ_2 року посвідчено факт смерті батька позивача - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.31).

23.09.2014 року позивачу Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА відмовлено у видачі дозволу на перереєстрацію автомобіля, яким був забезпечений його батько у зв'язку з відсутністю на час смерті факту реєстрації позивача за місцем реєстрації померлого та зобов'язано повернути автомобіль у повному комплекті (а.с.17).

Вирішуючи питання щодо законності таких дій відповідача суд зазначає наступне.

За змістом ст. 1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб.

Відповідно п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому - шостому пункту 16 цього Порядку.

За змістом п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС протягом 10 діб з моменту визначення особи, що буде експлуатувати автомобіль на законних підставах, шляхом видачі письмової довідки, форма якої затверджується Мінсоцполітики. До визначення такої особи автомобіль перебуває на зберіганні у членів сім'ї померлого інваліда, а у разі їх відсутності повертається головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - відповідним управлінням виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В судовому засіданні встановлено що позивач немає іншого автомобіля у власності та перебуває на обліку щодо позачергового забезпечення спецавтотранспортом з 23.02.2004 року, що підтверджується довідкою Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 13.02.2015 року. ( а.с.33).

Факт проживання позивача однією сім'єю та ведення спільного господарства за адресою АДРЕСА_1 із батьком ОСОБА_4 на момент смерті останього, встановлено рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2014 року. ( а.с.14).

Аналіз вищевказаної норми законодавства свідчить про те, що законодавець першочергово вважає за необхідне надати перевагу в отриманні автомобіля тому, хто фактично проживав разом з інвалідом, тобто вів спільне господарство, надавав допомогу, а факт реєстрації необхідний для того щоб дане ствердити.

Таким чином, протиправною буде відмова відповідача в наданні дозволу на перереєстрацію автомобіля, в той час коли позивачем в судовому засіданні стверджено та підтверджено належними та допустимими доказами факт фактичного проживання разом із батьком.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Не надаючи позивачу дозвіл на переоформлення отриманого його батьком у встановленому законом порядку як гуманітарну допомогу автомобіля,відповідач порушує право позивача, як члена сім"ї та спадкоємця інваліда.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації прийняти рішення про передачу у власність ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) автомобіля марки ЗАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_2 2012 року випуску.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 04.03.2015 року.