Справа № 461/9308/14-а
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/9308/14-а
Провадження № 2-а/461/69/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Коружинець Н.В.,

з участю представника позивача - Коваль П.І.,

представника відповідача - Костельної С.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом Гаражного кооперативу №12 Франківського району м. Львова до Львівської міської ради про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Гаражного кооперативу №12 Франківського району м. Львова до Львівської міської ради, в якому просить визнати відсутність компетенції відповідача щодо дії норми статті 276.1 Податкового кодексу України; визнати незаконним і скасувати п.1.1. ухали Львівської міської ради №3497 від 19 червня 2014 року «Про внесення змін до ухвал міської ради від 26 липня 2012 року №1675 та від 26 грудня 2013 року №3034» та визнати неправомірною відмову Львівської міської ради від 01 липня 2014 року №2403-2-вих.-637.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що Гаражний кооператив №12 Франківського району м. Львова 12 червня 2014 року звернувся з листом до відповідача про укладення договору про внесення змін до існуючого договору оренди землі, оскільки статею 274 ПК України встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, визначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу. Статею 276.1 ПК України встановлено, що податок на земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку, гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншим будівлями і спорудами, справляється у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до ст.ст.274 і 275 цього Кодексу. Висновком судово-економічної експертизи №2896 від 29 листопада 2013 року ЛНДІСЕ підтверджено річний розрахунок орендної плати в розмірі 9301,22 грн. в рік, що становить трикратний розмір земельного податку, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки 10334688,00 грн. при врахуванні підпункту 1 ст.276 ПК України. Львівська міська рада листом від 01 липня 2014 року відмовив у розгляді пропозиції з тих підстав, що річна сума орендної плати за землю з 01 квітня 2014 року встановлюється на рівні 3 відсотків від діючої нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказує, що відмова є незаконною, у відповідача відсутня компетенція щодо трактування підпункту 288.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, як і відсутні повноваження на зміну принципів і розміру оподаткування земельних ділянко неприбуткових підприємств.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, подала письмові заперечення на позов, в яких вказує, що Львівська міська рада прийняла ухвалу №3497 від 19 червня 2014 року «Про внесення змін до ухвал міської ради від 26 липня 2012 року №1675 та від 26 грудня 2013 року №3034, скасовано п.14.7 ухвали Львівської міської ради від 26 липня 2012 року №1675». Дана ухвала прийнята на підставі ряду нормативно-правових актів серед яких і Податковий кодекс України, який і визначає податкову сферу. Позивачем подані зміни до договору оренди земельної ділянки 20 червня 2014 року. На підставі ухвали №3497 від 19 червня 2014 року позивачу відмовлено у листі від 01 липня 2014 року №2403-2вих-637, оскільки в п.1.2.1 даної ухвали зазначено - слова «у трикратному розмірі земельного податку» замінити словами «у розмірі трьох відсотків від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що дорівнює трикратному розміру земельного податку», а позивачем подано документи з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки з врахуванням трикратного розміру земельного податку.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 12 червня 2014 року Гаражний кооператив №12 Франківського району м. Львова подав до Львівської міської ради пропозицію про укладення договору про внесення змін до договору оренди землі, відповідно до якого: враховуючи Висновок судово-економічної експертизи №2896 від 29 листопада 2013 року ЛНДІСЕ, проведеної в рамках господарської справи №914/1453/13, яким підтверджено річний розрахунок орендної плати в розмірі 9301,22 грн. в рік, що становить трикратний розмір земельного податку, заявник подає пропозицію для підписання у виді підписаного нами (у трьох примірниках) договору про внесення змін до існуючого договору оренди землі. Зареєстрованого в Львівській міській раді 18 жовтня 2010 року за №Ф-1545 та в Управлінні Держкомзему у м. Львові 03 червня 2011 року за №00204 (а.с.7).

Як вбачається із висновку судово-економічної експертизи по господарській справі №914/1453/13 від 29 листопада 2013 року ДНДІСЕ, на вирішення експертизи поставлено наступні питання: чи правильно здійснено розрахунок суми річної орендної плати Гаражному кооперативу №12 Франківського району м. Львова після введення нової грошової оцінки земель у м. Львові та чи враховано в розрахунках річної орендної плати статус кооперативу №12 Франківського району м. Львова, як неприбуткової організації. Експертом зроблені наступні висновки: дослідженням поданих документів експертом встановлено, що розрахунок суми річної орендної плати Гаражному кооперативу №12 Франківського району м. Львова з врахуванням нової грошової оцінки земель у м. Львові та ПК України, Положення Львівської міської ради від 26 липня 2012 року №1675 документально підтверджується та становить 9301,22 грн. По другому питанню: дослідженням поданих документів експертом встановлено, що розрахунок суми річної орендної плати Гаражному кооперативу №12 Франківського району м. Львова проведено з врахуванням пункту 1 статті 276 ПК України (а.с.9-13).

Відповідно до ст. 19 ч.2 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Листом Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради від 01 липня 2014 року позивача було повідомлено, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України та встановлено, що річна сума орендної плати за землю не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки землі. Також ухвалою Львівської міської ради від 19 червня 2014 року «Про внесення змін до ухвал міської ради від 26 липня 2012 року №1675 та від 26 грудня 2013 року №3034» скасовано пункт 14.7 ухвали міської ради від 26 липня 2012 року №1675 «Про затвердження Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові», яким річний розмір орендної плати за землю встановлювався на рівні трикратного розміру земельного податку, обчисленого відповідно до підпункту 1 статті 276 ПК України. Відповідно до наведеного та договору оренди землі від 18 жовтня 2010 №Ф-1545, річна сума орендної плати за землю на вул. Трускавецькій з 01 квітня 2014 року встановлюється на рівні 3 відсотків від діючої нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Враховуючи зазначене, надані заявником зміни до договору оренди землі щодо встановлення рівня орендної плати на рівні трикратного розміру земельного податку не можуть бути підписані (а.с.5).

Відповідно до п.1.1. ухвали Львівської міської ради №3497 від 19 червня 2014 року, такою було ухвалено внести зміни у додаток до ухвали міської ради від 26 липня 2012 року №1675 «Про затвердження Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові» (зі змінами), скасувавши пункт 14.7 (а.с.19).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно із ст.13 Закону України «Про оцінку земель», яка регулює питання обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до п.14.1.147 ст.14 ПК України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.14.1.136 ст.14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.14.1.72 ст.14 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно із п.п.269.1, 269.1.1., 269.1.2. ст.269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Таким чином, позивач - Гаражний кооператив №12 Франківського району м. Львова є суб'єктом сплати земельного податку за користування земельною ділянкою за адресою: м. Львів, вул. Трускавецька, площею 1,56 га.

Відповідно до ст.271 ПК України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.274.1. ст.274 ПК України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачеві у внесенні змін до договору оренди землі, оскільки зміни відповідно до вимог законодавства були внесені ухвалою Львівської міської ради від 19 червня 2014 року.

Згідно з ст. 8 ч. 1, 2 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Судом встановлено, що позивачем, всупереч вимогам вищевказаних статей, не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, представником відповідача в судовому засіданні було доведено правомірність оскаржуваного пункту ухвали Львівської міської ради від 19 червня 2014 року.

З огляду на вищевикладене, а також на те, що позивачу була надана обґрунтована відповідь на його звернення у встановлений законодавством строк, ухвала від 19 червня 2014 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття ухвали; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову Гаражного кооперативу №12 Франківського району м. Львова слід відмовити.

Керуючись ст. 19 ч.2 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 9, 11, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-163 КАС України, ст.ст. 14, 269, 271, 274 ПК України, ст.ст. 1, 13Закону України «Про оцінку земель», суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів після її проголошення. Постанова набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Мисько Х.М.