Справа № 806/5368/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
"02" березня 2015 р. Справа № 806/5368/14
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Бучик А.Ю.
суддів: Майора Г.І.
Одемчука Є.В.,
при секретарі Витрикузі В.П. ,
представника позивача Бугайова М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " МО України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на військовій службі на посаді, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу ,
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, просила визнати протиправним та скасувати наказ Командувача військ оперативного командування "Північ" Збройних Сил України від 13 листопада 2014 року за № 67-РС в частині звільнення з посади солдата військової служби за контрактом, у запас за підпунктом "є" частини восьмої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду); поновити на військовій службі; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19 листопада 2014 року № 239 щодо виключення із списків особового складу з 19 листопада 2014 року та усіх видів забезпечення з 20 листопада 2014 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 листопада 2014 року по дату поновлення на військовій службі.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про задоволення позову. Вказує, що її звільнення зі служби обумовлене правовою нормою щодо застосування обмежень до осіб, стосовно яких постановлено обвинувальний вирок суду, в той час як вона звільнена судом від покарання.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами в справі склались стосунки з приводу проходження військової служби у Збройних Силах України, що регулюються Законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ, "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008.
Зі справи вбачається, що 13 січня 2014 року між Міністерством оборони України в особі Командувача сухопутних військ Збройних сил України та позивачкою ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження останньою військової служби у Збройних Силах України строком на три роки, починаючи з 30 березня 2014 року.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2014 року, який набрав законної сили 08 липня 2014 року, затверджено угоду про примирення, укладену між представником потерпілого та підозрюваною - ОСОБА_1 . ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку на один рік. На підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року повністю звільнено ОСОБА_1 від відбування узгодженого сторонами та призначеного судом покарання.
Згідно п. "є" ч.6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби.
У відповідності з п. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть, дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом, а згідно п. 27 Статуту - за вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
За вказаних обставин командувачем військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " видано наказ від 13.11.2014 року №67-РС про звільнення позивача із військової служби у запас за п. "є" частини 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили).
Військова частина НОМЕР_1 є військовою частиною безпосереднього підпорядкування Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №239 від 19 листопада 2014 року (по строковій частині) ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Коростенського-Лугинського ОРВК Житомирської області.
Пункт 246 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, яким за вироком суду призначено покарання, не пов`язане з позбавленням або обмеженням волі, та ті яких звільнено від відбування покарання з випробуванням, можуть бути залишені на військовій службі за рішенням командирів (начальників), яким надано право звільнення таких осіб з військової служби, на підставі клопотання командира (начальника) військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу, в порядку, визначеному цим Положенням. При прийнятті рішення про залишення зазначених військовослужбовців на військовій службі враховуються високі професійні, ділові та моральні якості військовослужбовців, нагальна потреба в таких фахівцях, попереднє ставлення їх до військової служби та придатність до неї за станом здоров`я, наявність державних нагород, вид і ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Вказана правова норма для відповідача є диспозитивною, а тому не зобов`язує відповідача до вчинення певних чітких приписів, а дозволяє обирати варіанти до її застосування на власний розсуд.
В свою чергу, в клопотанні від 30.06.2014 року №1213 командир військової частини НОМЕР_1 , зокрема, повідомив командувачу військ оперативно командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 характеризується з негативної сторони. Сумлінно вивчати військову справу не бажає. Свої посадові обов`язки виконує посередньо. Потребує постійного контролю з боку безпосередній командирів та начальників. Періодично вводить в оману начальників, командирів та товаришів по службі для вирішення особистих питань. Предмет бойової та спеціальної підготовки засвоїла задовільно.
Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про залишення ОСОБА_1 на військовій службі до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " не надходило.
Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що звільнення позивачки з військової служби проведено відповідно до вимог перелічених норм чинного законодавства, а тому підстави для її поновлення - відсутні.
Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі про незаконність звільнення позивача зі служби в зв`язку із вказаним вироком суду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" січня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1 АДРЕСА_1
представнику - ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_2 - відповідачам: Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " МО України вул. Дубенська,2,м.Рівне,33000 Військова частина НОМЕР_1 с.Ушомир,Коростенський район, Житомирська область,11571
- ,