Справа № 407/2066/13-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2015 р. м. Київ К/800/34953/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області

на постанову Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 27 травня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області (далі - УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення нарахованої але не виплаченої пенсії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на виконання рішення суду, УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області здійснило перерахунок пенсії по інвалідності з 01 червня 2010 року, проте заборгованість у сумі 31527,08 грн відповідач не виплатив йому через відсутність бюджетного фінансування. Вважаючи дії УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області неправомірними, просив суд стягнути з останнього нараховану йому пенсію у розмірі 31527,08 грн.

Постановою Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 27 травня 2013 року, яку залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області щодо невиплати ОСОБА_4 нарахованої пенсії по інвалідності в сумі 31527,08 грн. Стягнуто з УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області на користь ОСОБА_4 нараховану та невиплачену пенсію по інвалідності в сумі 31527,08 грн.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Вказує, що виплата підвищень до пенсії інвалідам війни згідно із судовими рішеннями не передбачено бюджетними призначеннями на 2011, 2012 та 2013 роки, у зв'язку з чим донарахована позивачу сума буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно з постановою Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 13 серпня 2010 року у справі № 2-2578/10, УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області зобов'язано провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності в розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 червня 2010 року.

15 листопада 2011 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим на примусове виконання зазначеного рішення суду 07 листопада 2011 року.

28 грудня 2011 року УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області провело перерахунок пенсії ОСОБА_4 за період з 01 червня 2010 року по 31 жовтня 2011 року, проте заборгованість у сумі 31527,08 грн позивачу не виплатило через відсутність бюджетних асигнувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що невиплата відповідачем суми нарахованої пенсії ОСОБА_4 є наслідком умисного затягування та невиконання рішення суду, а тому нарахована але не виплачена сума пенсії підлягає стягненню.

Проте такі висновки є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 267 КАС України до повноважень адміністративного суду віднесено можливість здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання.

Так, відповідно до частини 9 цієї норми, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, а так само якщо заяву подано із порушенням правил, що передбачені частинами першою і другою цієї статті, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу (частина 10 статті 267 КАС України).

За правилами статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії або стягнути з відповідача кошти.

Контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах також здійснюється через розгляд адміністративними судами адміністративних позовів стосовно рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби за правилами статті 181 КАС України. Але такий контроль здійснюється внаслідок звернення до адміністративного суду з новим адміністративним позовом заінтересованої особи і його предметом є лише діяльність державної виконавчої служби, але не суб'єкта владних повноважень, який не виконує судове рішення в адміністративній справі.

Отже, за умовами наведеної норми закону, заява щодо бездіяльності суб'єкта владних повноважень, який не виконує судове рішення в адміністративній справі, та питання відповідальності такого суб'єкта, розглядається у справі, за якою приймалось рішення про поновлення прав особи.

Судами встановлено, що відповідач не виконував рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 13 серпня 2010 року про зобов'язання УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності. З ухваленням цієї постанови зобов'язального характеру спір між ОСОБА_4 та пенсійним органом з питання права на пенсійне забезпечення як інваліда, інвалідність якого настала в період проходження військової служби вирішено, а правовідносини незалежно від обраного ним способу захисту порушеного права перейшли у виконавчу сферу.

Проте, суди не звернули уваги на вимоги процесуального закону та розглянули самостійний адміністративний позов ОСОБА_4 до УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області про стягнення невиплачених сум пенсії, які були нараховані йому на підставі рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, судові рішення підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області задовольнити частково.

Постанову Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 27 травня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак