Справа № 2а-16911/11/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2011 року № , -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулися в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2011 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог позивача.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що спірним податковим повідомленням-рішенням державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва від 22.07.2011 року №, згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 розділу II та пункту 286.5 статті 286 розділу XIII Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на землю з фізичних осіб у розмірі 7 423,43 грн..

Визначаючи правомірність спірного податкового-рішення, колегія суддя зважає на наступні обставини справи.

Згідно із статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Абзацом «а» частини першої статті 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок.

У відповідності до підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Статтею 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

В силу вимог пункту 286.1 статті 286 названого Кодексу підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до частин першої та третьої статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Факт використання платником спірної земельної ділянки для розміщення СТО, тобто не за цільовим призначенням, не може слугувати підставою для віднесення цієї ділянки до іншої категорії земель та, відповідно, для зміни розміру земельного податку.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, за ініціативою власників земельних ділянок.

Згідно зі статтею 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема, для притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Апелянтом не надано доказів щодо притягнення позивача до відповідальності згідно із приписами статті 21 Земельного кодексу України.

З розрахунку визначення відповідачем позивачеві грошового зобов'язання із земельного податку за 2011 рік вбачається, що контролюючим органом не враховувались суми сплаченого позивачем земельного податку за 2009, 2010, 2011 роки.

Сума сплаченого позивачем земельного податку за 2011 рік становить 156,00 грн., що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.

Апелянтом не надано доказів щодо внесення протягом 2011 року до державного земельного кадастру по земельній ділянці позивача змін щодо цільового призначення землі, відмінного від визначеного в державному акті на право власності на земельну ділянку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що висновки податкового органу базуються виключно на припущеннях та повністю спростовуються наявними матеріалами справи.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, правову позицію з приводу яких аргументовано виклав в мотивувальній частині оскаржуваного відповідачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05.03.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.