Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/43952/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства соціальної політики України, Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що неодноразово зверталась до відповідачів щодо присвоєння їй почесного звання «Мати-героїня», проте кожен раз отримувала відмову Міністерства соціальної політики у присвоєнні їй вказаного почесного звання. Враховуючи такі дії протиправними, просила суд, зобов'язати Міністерство соціальної політики України письмово погодити подання Хмельницької обласної державної адміністрації про присвоєння ОСОБА_4 почесного звання «Мати-героїня», яке надіслати до Адміністрації Президента України.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року, яку залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що судами порушено норми матеріального права.

В запереченнях на скаргу Хмельницька обласна державна адміністрація просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 - матір шістьох дітей. Вона неодноразово зверталась до Хмельницької обласної державної адміністрації та Міністерства соціальної політики України щодо присвоєння їй почесного звання «Мати-героїня».

Хмельницька обласна державна адміністрація зверталась із поданнями від 16 січня 2012 року №58/10-11-265/2012 та від 06 квітня 2012 року №58/10-11-1771/2012 до Департаменту сімейної політики Міністерства соціальної політики України щодо можливості підтримання кандидатури ОСОБА_4, яка претендує на присвоєння почесного звання «Мати-героїня».

Листами від 27 лютого 2012 року №2105/0/14-12/56, від 20 серпня 2012 року №669/56/208-12, від 06 листопада 2012 року №2905/0/205-12/57 Міністерством соціальної політики України надавались відповіді на подання Хмельницької обласної державної адміністрації та скарги позивача, якими скаржнику надано відповідь про неможливість внесення її кандидатури до проекту указу Президента України щодо присвоєнні звання «Мати-героїня», з підстав не відповідності позивача вимогам Положення про почесні звання України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України «Про почесні звання України» від 29 червня 2011 року №476.

Вирішуючи спір, суди виходили з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про державні нагороди України» встановлено, що державні нагороди України є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про державні нагороди України» та пунктом 8 Положення встановлено таке почесне звання як «Мати-героїня».

Відповідно до пункту 9 Положення почесне звання «Мати-героїня» присвоюється жінкам, які народили та виховали до восьмирічного віку п'ятьох і більше дітей, у тому числі дітей, усиновлених у встановленому законодавством порядку, враховуючи вагомий особистий внесок у виховання дітей у сім'ї, створення сприятливих умов для здобуття дітьми освіти, розвитку їх творчих здібностей, формування високих духовних і моральних якостей.

Пунктом 10 Положення визначено, що подання про присвоєння почесних звань вносяться Президентові України Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, Конституційним Судом України, Верховним Судом України, Вищим арбітражним судом України, Генеральною прокуратурою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також Комісією державних нагород та геральдики при Президентові України, творчими спілками, об'єднаннями громадян.

Згідно із пунктом 7 Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України від 19 лютого 2003 року № 138/2003, подання про відзначення державними нагородами, що вносяться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим і Представництвом Президента України в Автономній Республіці Крим (за спільним поданням), обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями - мають бути попередньо письмово погоджені з відповідними центральними органами виконавчої влади.

Судами встановлено, що один з синів позивача притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в 1986-1990 роках.

При вирішенні питання щодо присвоєння почесного звання суб'єкти владних повноважень зобов'язані зробити оцінку заслуг особи, яка претендує на нагороду.

Колегія суддів, погоджується з висновками судів, що відсутність погодження Міністерством соціальної політики України подання Хмельницької обласної державної адміністрації не може вважатись порушенням прав позивача, оскільки відзначення громадян за особисті заслуги перед Україною здійснюється на розсуд суб'єкта представлення до нагородження державними нагородами, і не є його обов'язком.

Крім того, Законом України «Про державні нагороди України» закріплено не право особи на державну нагороду, а лише можливість бути відзначеним за відповідних умов.

Також правильними є висновки судів, що Міністерство соціальної політики України не допускало протиправної бездіяльності, оскільки у своїх листах від 27 лютого 2012 року, 20 серпня 2012 року, 06 листопада 2012 року висловило позицію щодо неможливості погодження подання у зв'язку з тим, що один із синів позивача притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у 1986-1990 роках.

За таких обставин, відповідачі діяли в межах повноважень, у спосіб та у порядку встановленому законом.

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак