Справа № 666/196/14-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2015 р. м. Київ К/800/41746/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 22 січня 2014 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року

за заявою Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного відділу юстиції

у м. Херсоні про зміну способу виконання та порядку виконання суду

у справі №666/196/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "дітям війни", -

в с т а н о в и л а:

Постановою Дніпровського районного суду м.Херсона від 21 жовтня 2011 року у справі № 2-а-8511/11, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Херсона щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-IV від 18 листопада 2004 року та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 11 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Херсона здійснити перерахунок та виплату позивачу недоотриманої за період з 11 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року суми підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та вимог частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум у цей період. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В січні 2014 року Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного відділу юстиції у м. Херсоні звернувся до Дніпровського районного суду м.Херсона з поданням про зміну способу виконання рішення у даній справі у якому просив змінити спосіб виконання рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 21 жовтня 2011 року у справі № 2-а-8511/11з "зобов'язання УПФ України в Дніпровському районі м. Херсона здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 недоотриманої за період з 11 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року суми підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та вимог частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням фактично виплачених сум" на "стягнення виплати у розмірі 270,84 гривень, які нараховані УПФ України в м. Херсоні".

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 22 січня 2014 року у справі №666/196/14-а подання Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного відділу юстиції у м.Херсоні про зміну способу виконання постанови суду задоволено, змінено спосіб виконання постанови Дніпровського районного суду м.Херсона від 21 жовтня 2011 року у справі № 2-а-8511/11 шляхом стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні на користь ОСОБА_4 270,84гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні залишено без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 22 січня 2014 року у справі № 666/196/14-а залишено без змін.

В касаційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані вище ухвали судів, постановити нову ухвалу, якою відмовити Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного відділу юстиції у м. Херсоні в задоволенні подання про зміну порядку та способу виконання рішення суду.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про зміну способу виконання, суди виходили з того, що виконання постанови суду є неможливим без зміни способу її виконання, а саме шляхом стягнення конкретної суми зазначеної в рішенні суду.

Відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни порядку і способу його виконання є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного відділу юстиції у м. Херсоні звернувся до суду з поданням про зміну порядку та способу виконання рішення суду, посилаючись на те, що відповідачем не здійснене виконання постанови Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 жовтня 2011 року в повному обсязі, оскільки проведене лише нарахування на користь позивача коштів 270,84 грн. без здійснення їх виплати.

Отже, виконання постанови суду можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Аналіз оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій свідчить про те, що суди, змінюючи спосіб виконання судового рішення, фактично змінили його суть.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі №394а14.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно та правильно, але неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне судові рішення, ухвалені цими судами, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 231, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 22 січня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року у справі № 666/196/14-а - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні подання Відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного відділу юстиції у м. Херсоні про зміну порядку та способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "дітям війни".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: