Справа № 815/555/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/555/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси про зобов'язання Центр зайнятості Суворовського району м.Одеси зняти з реєстрації трудові договори: між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 №151 від 27.02.2007 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 №7 від 22.04.2009 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 №9 від 01.02.2012 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 №8 від 01.02.2012 року,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до Центру зайнятості Суворовського району м.Одеси про зобов'язання Центр зайнятості Суворовського району м.Одеси зняти з реєстрації трудові договори: між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 №151 від 27.02.2007 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 №7 від 22.04.2009 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 №9 від 01.02.2012 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 №8 від 01.02.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться в договірних стосунках з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на підставі укладених безстрокових трудових договорів, а зазначені особи зобов'язувалися виконувати на користь позивача роботу. Зі сторони Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 були виконані усі зобов'язання до тих пір, доки не настали непереборні обставини, а саме проведення антитерористичної операції у Луганській області і неможливості подальшого перебування позивача та працівників на цій території. З того часу, як зазначені особи припинили працювати, вони надали довіреності на проведення розрахунку з місця роботи магазина «ІНФОРМАЦІЯ_1». У зв'язку з відсутністю зв'язку з зазначеними особами немає можливості розірвати договори з зазначеними особами на підставі п.1 ст.36 КЗпП.

Представник відповідача був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явилися без поважних причин.(довідковий лист на обкладинці справи, на зворотній стороні), позивач не заявила клопотань про витребування додаткових письмових доказів, допиту свідків чи експертів по цій справі, а тому суд на підставі положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України ухвалив рішення розглянути справу в порядку письмового провадження 02.03.2015 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

22.04.2009 року укладено безстроковий трудовий договір №7 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.10).

01.02.2012 року укладено безстроковий трудовий договір №9 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.11).

01.02.2012 року укладено безстроковий трудовий договір №8 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.12).

27.02.2007 року укладено безстроковий трудовий договір №151 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.13).

Позивач просить суд зобов'язати Центр зайнятості Суворовського району м.Одеси зняти з реєстрації зазначені трудові договори, оскільки настали непереборні обставини та у позивача відсутня можливість перебувати на території Луганської області та продовжувати свою діяльність. Враховуючи, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відсутні та не має з ними зв'язку, у позивача відсутня можливість розірвати трудові договори на підставі п.1 ст.36 КЗпП.

Представник відповідача - в судовому засіданні 17.02.2015 року не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з наступного:

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 21 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін.

В матеріалах справи наявні заяви (довіреності) від фізичних осіб ОСОБА_3 від 29.12.2014 року, ОСОБА_4 від 05.08.2014 року, ОСОБА_5 від 03.06.2014 року та ОСОБА_2 від 03.06.2014 року про звільнення з місця роботи магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за власним бажанням (а.с.14-18).

Відповідно до Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Враховуючи, що у роботодавця відсутня можливість вчинення розірвання безстрокових трудових договорів за угодою сторін саме в присутності працівників, які на теперішній час мешкають на тимчасово окупованої території Луганської області, враховуючи відсутність зв'язку з працівниками Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та зобов'язати суб'єкта владних повноважень за таких умов зняти з реєстрації вказані трудові договори.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання Центр зайнятості Суворовського району м.Одеси зняти з реєстрації трудові договори: між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 №151 від 27.02.2007 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 №7 від 22.04.2009 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 №9 від 01.02.2012 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 №8 від 01.02.2012 року підлягають задоволенню, на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Центр зайнятості Суворовського району м.Одеси зняти з реєстрації:

- трудовий договір №151 від 27.02.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- трудовий договір №7 від 22.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

- трудовий договір №9 від 01.02.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4;

- трудовий договір №8 від 01.02.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.