Справа № 822/3773/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Київ К/800/62622/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Сіроша М.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014
у справі №822/3773/14
за позовомКам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
пронакладення арешту на кошти та інші цінності,-

ВСТАНОВИВ:

Кам'янець-Подільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила накласти арешт на кошти та інші цінності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що знаходяться в банку на рахунках платника.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 у даній справі, скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, накладено арешт на кошти та інші цінності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що знаходяться в банку на рахунках платника.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити без змін рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для відхилення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Кам'янець-Подільській ОДПІ.

Позивач звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із запитом від 13.06.2014 №8512/22-09-17-01-119 про надання в 10-денний термін з дня отримання запиту, письмових пояснень та завірених належним чином документальних підтверджень господарських операцій, на підставі яких формувались показники податкової звітності по податку на додану вартість за травень 2014 року, у відповідь на який останній 26.06.2014 надав письмові пояснення від 25.06.2014 №7/06 та завірені належним чином господарські документи згідно переліку.

Наказом Кам'янець-Подільської ОДПІ від 22.08.2014 №1307 призначено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача, тривалістю 5 робочих днів з 26.08.2014, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на Міндоходів за період з 24.09.2013 по 31.07.2014, оскільки документи та пояснення відповідачем надано не в повному обсязі.

Відповідач відмовився від підпису про отримання копії наказу від 22.08.2014 №1307 та відмовив у допуску для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, що підтверджується актом про відмову від допуску до проведення документальної позапланової перевірки від 26.08.2014 №146/22-09-17-03/НОМЕР_1 і актом про відмову від підпису про отримання копії наказу від 26.08.2014 №147/22-09-17-03/НОМЕР_1.

У зв'язку з відмовою відповідача від допуску посадових осіб Кам'янець-Подільської ОДПІ до проведення позапланової документальної виїзної перевірки, призначеної наказом від 22.08.2014 №1307, заступник начальника Кам'янець-Подільської ОДПІ Гнапінська А.Ф., на підставі пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України прийняла рішення від 28.08.2014 №6 року про застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що перебуває за адресою АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення не наданням податковим органом достатніх доказів на підтвердження застосування до відповідача такого виняткового заходу, як арешт коштів та цінностей та наявністю рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №822/3772/14, яке набрало законної сили, та яким відмовлено у задоволенні подання Кам'янець-Подільської ОДПІ про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, встановивши наявність законних та достатніх підстав для застосування до відповідача такого виняткового заходу, як арешт коштів та цінностей.

Судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України відмову платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу визначено однією з підстав для застосування арешту майна платника.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що підставою для застосування адміністративного арешту є вчинене платником податків правопорушення у сфері оподаткування, яке полягає в неправомірному недопуску до перевірки посадових осіб податкового органу за наявності законних підстав для її проведення незалежно від наявності в такого платника податкового боргу на момент звернення контролюючого органу з позовом до суду.

В розглядуваному випадку судом апеляційної інстанції встановлено, що законність прийнятого податковим органом наказу на перевірку від 22.08.2014 №1307 підтверджується рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014 у справі №822/3795/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, за змістом наведеної норми процесуального права учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.

Водночас передбачене частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Проте, для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем на підтвердження своєї правової позиції щодо протиправності наказу на проведення перевірки та, як наслідок, правомірності недопуску ним посадових осіб контролюючого органу до її здійснення, належних доказів не представлено.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову суду апеляційної інстанції такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її зміни чи скасування.

Відповідно до пункту 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відхилити.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
М.В.Сірош