Справа № 820/761/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 лютого 2015 р. № 820/761/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ГоршковоїО.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача суму податкового боргу у розмірі 1040, 57 грн.

Позивач в обґрунтовування своєї правової позиції зазначив, що за ОСОБА_1 станом на час звернення до суду мається податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі становить 1040,57 грн., що виник внаслідок несплати у встановлений строк суми податкового зобов'язання, яка була визначена на підставі податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2014 року за основним платежем на суму 688,31 грн., штрафними санкціями 342,08 грн., а також нарахованої пені у розмірі 10,18 грн. У зв'язку з тим, що платником податків в добровільному порядку не було сплачено суму податкового боргу, а вжиті податковим органом заходи не призвели до погашення заборгованості, дана сума підлягає стягненню у примусовому порядку.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 25.02.2015 року не прибув, проте надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у зазначене судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, підстав неявки не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі не звертався, заперечень на позов не надав.

Згідно приписів ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведені процесуальні приписи, а також зважаючи на те, що матеріали справи містять докази, які у своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в ДПІ у Зміївському районі, що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Зміївському районі 06.08.2014 року складено акт про виявлені порушення податкового законодаваства за № 1537/17/НОМЕР_1, відповідно до змісту якого виявлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п.47.1.2 п. 47.1 ст.47 ПК України.

На підставі вищезазначеного акту, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2014 року на доходи фізичних осіб-підприємців за основним платежем на суму 688,31 грн. та штрафними санкціями у розмірі 342,08 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримане відповідачем 26.08.2014року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

В зв'язку з тим, що відповідачем в добровільному порядку не було сплачено суму податкового боргу, а проведені податковим органом дії щодо примусово стягнення суми не призвели до погашення податного боргу, то позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу у примусовому порядку.

Перевіряючи правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення суми боргу у примусовому порядку, суд дійшов висновку про наступне.

01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України (далі - ПК України), який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно із п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів оскарження відповідачем у адміністративному або судовому порядку податкового повідомлення-рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення, на підставі якого відповідачу було визначено суму грошового зобов'язання є узгодженим.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_1 наявний податковий борг, що був виявлений внаслідок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету, який становить 1040,57 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У зв'язку з непогашенням відповідачем суми податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати, яка за основним платежем на суму 688,31 грн. з урахуванням штрафної санкції 342,08 грн. та нарахованої пені у розмірі 10,18 грн., у загальному розмірі складає 1040, 57 грн., позивачем винесено податкову вимогу № 332-25 від 01.10.2014 року, яка була направлена на податкову адресу відповідача засобами поштового зв`язку і була отримана відповідачем 17.10.14, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Таким чином, податковий борг відповідача перед бюджетом за основним платежем на суму 688,31 грн. з урахуванням штрафної санкції 342,08 грн. та нарахованої пені у розмірі 10,18грн., у загальному розмірі складає 1040, 57 грн.

Окрім того, наявність спірної суми заборгованості підтверджується також наявною в матеріалах справи роздруківкою картки особового рахунку, яка за правилами ст.70 КАС України є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку ОСОБА_1 Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 160-163, 164, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1040 (одна тисяча сорок )грн. 57коп. в рахунок погашення податкового боргу на р/р 0242, одержувач УДК у Зміївському районі код 37754227, банк одержувача ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Горшкова О.О.