Справа № 804/3206/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 лютого 2015 р. Справа № 804/3206/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання дій протиправними; скасування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та скасування акту №111/2-10 від 17.11.2014 р. та клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з даним адміністративним позовом до суду, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», в якому позивач просить: поновити строк на подання даного позову, визнати його пропущеним з поважних причин; дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазура Геннадія Івановича у відношенні винесенні постанови ВП 33289878 від 17.11.2014 р. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення податкового боргу та у відношенні складання акту №111/2-10 від 17.11.2014 р. про передачу нереалізованого предмета іпотеки стягувача в рахунок погашення податкового боргу визнати протиправними; постанову ВП №33289878 від 17.11.2014 р. про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу скасувати; акт №111/2-10 від 17.11.2014 р. державного виконавця про передачу нереалізованого предмета іпотеки стягувану в рахунок погашення податкового боргу скасувати.

В тексті зазначеного адміністративного позову позивачем фактично було заявлено клопотання про поновлення строку звернення з даним адміністративним позовом до суду, обґрунтоване наступним.

Посилаючись на обізнаність зі змістом ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження», ч.2 ст.181 КАС України, ч.1 ст.102 КАС України, позивач просить поновити ОСОБА_1 строк на подання даного позову з огляду на те, що після того, як у грудні 2014 р. ОСОБА_1 від представників ПАТ «Альфа-Банк» стало відомо про існування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та акта про передачу нереалізованого предмета іпотеки стягувану в рахунок погашення боргу №111/2-10 від 17.11.2014 р., остання відразу, 26.12.2014 р. звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з відповідним позовом. Проте, у відкритті провадження за вищезазначеним позовом було відмовлено у зв'язку з тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відтак, посилаючись на те, що про існування зазначеної ухвали про відмову у відкритті провадження ОСОБА_1 дізналась 23.02.2015 р. після чого відразу звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, позивач вважає наведені обставини пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними та просить строк на подання даного позову поновити, виходячи зі змісту ч.2 ст.100 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання дій протиправними; скасування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та скасування акту №111/2-10 від 17.11.2014 р., судом встановлено наступне.

Як вбачається з тексту адміністративного позову, предметом заявленого позову є визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазура Г.І. щодо винесення постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та щодо складання акту №111/2-10 від 17.11.2014 р. про передачу нереалізованого предмета іпотеки стягувачу в рахунок погашення боргу протиправними; скасування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та скасування акту №111/2-10 від 17.11.2014 р.

Відповідно до ст.181 КАС України визначаються особливості провадження у справі з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Зокрема, диспозицією вказаної статті передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому ч.2 ст.181 КАС України чітко встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; або у триденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

В контексті наведеного, критичне ставлення викликає у суду посилання позивача на звернення до суду «відразу після того, як ОСОБА_1 дізналася про існування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та акту №111/2-10 від 17.11.2014 р., а саме - 26.12.2014 р., проте ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2015 р. було відмовлено у відкритті провадження з даною позовною заявою, що і зумовило звернення позивача з заявленим адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 25.02.2015 р.».

Так, з відмітки Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська на тексті позову, заявленого до зазначеного суду та копію якого додано до даного адміністративного позову, дійсно вбачається, що позивач звертався до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про визнання акту державного виконавця недійсним 26.12.2014 р., а з копії ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2015 р. вбачається про відмову у відкритті провадження за зазначеним позовом.

Проте, будь-яких доказів обізнаності позивача з текстом зазначеної ухвали лише 23.02.2015 р. матеріали адміністративного позову не містять.

Більш того, з документів, доданих до заявленого адміністративного позову, чітко вбачається, що правовідносини сторін, а саме: позивача - ОСОБА_1 з третьою особою - ПАТ «Альфа-Банк» виникли ще у грудні 2007 р., що підтверджується копією договору іпотеки №SMERS004/11 від 10.12.2007 р., який позивачем додано до наведеного адміністративного позову, а позивача - ОСОБА_1 з відповідачем - Державною виконавчою службою України - виникли ще в липні 2012 року, що підтверджується копіями матеріалів виконавчого провадження також долученого позивачем до матеріалів адміністративного позову.

Наведене вище, в сукупності з іншими письмовими доказами, доданими позивачем до заявленого адміністративного позову, а також відсутність обґрунтування будь-якими належними і допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України: «обізнаності ОСОБА_1 лише в грудні 2014 р. від представників ПАТ «Альфа-Банк» про переоформлення права власності на належне їй нерухоме майно за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Універсальна, б.2а, загальною площею 319,3 кв.м. на ПАТ «Альфа-Банк» на підставі постанови ВП 33289778 від 17.11.2014 р. та акта державного виконавця ДВС України №111/210 від 17.11.2014 р. про передачу нереалізованого предмета іпотеки стягувачу в рахунок погашення боргу», дозволяє суду прийти до висновку про наявність у позивача наміру щодо введення суду в оману з приводу часу дійсної обізнаності позивача з наведеними вище постановою ВП 33289778 від 17.11.2014 р. та актом державного виконавця про передачу нереалізованого предмета іпотеки стягувачу в рахунок погашення податкового боргу №111/210 від 17.11.2014 р., що виключає наявність у суду можливості поновлення пропущеного строку позивачем на звернення до суду в межах правового поля та на підставі норм чинного законодавства України.

Щодо посилань позивача в тексті заявленого адміністративного позову на забезпечення судом «доступу до правосуддя та встановлення справедливості в даному спорі», суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При цьому, відповідно до ст.ст.6,13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має також право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Проте, відповідно до змісту ст.ст. 10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, а також враховуючи безпідставність заявленого клопотання про поновлення строку на звернення до суду з заявленим адміністративним позовом та відсутність обґрунтування зазначеного клопотання будь-якими належними і допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання всупереч ст.ст. 10, 11 КАС України шляхом надання переваг будь-якій із сторін заявленого адміністративного позову.

На підставі зазначеного вище, враховуючи відмову в задоволенні зазначеного клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне застосувати до заявленого адміністративного позову ст.100 КАС України, що має наслідком залишення адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання дій протиправними; скасування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та скасування акту №111/2-10 від 17.11.2014 р. без розгляду.

Керуючись ст.ст. 100, 181, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з даним адміністративним позовом до суду за її адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання дій протиправними; скасування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та скасування акту №111/2-10 від 17.11.2014 р. - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання дій протиправними; скасування постанови ВП №33289878 від 17.11.2014 р. та скасування акту №111/2-10 від 17.11.2014 р. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали у відповідності до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства.

Суддя Є.О. Жукова