Справа № 826/19078/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21 січня 2015 року 15 год. 00 хв. № 826/19078/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного агентства екологічних інвестицій України до Державної виконавчої служби України, треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про скасування рішення відповідача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) 05 грудня 2014 року надійшов позов Державного агентства екологічних інвестицій України (далі - позивач, Держекоінвестагентство) до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - первинний відповідач) про скасування постанови відповідача від 27 листопада 2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 45630147 (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування позову законний представник позивача зазначив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки поновлювати ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови Держекоінвестагентства повинен Кабінет Міністрів України відповідним розпорядженням. Зважаючи на вище викладене, стороною у виконавчому провадженні ВП № 45630147 (також далі - виконавче провадження) повинен бути Кабінет Міністрів України, а не Держекоінвестагентство.

Ухвалою суду від 10 грудня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19078/14 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів, а також, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено ОСОБА_1 (далі - третя особа-1, ОСОБА_1).

У судовому засіданні 17 грудня 2014 року судом, відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, допущено заміну первинного відповідача належним - Державною виконавчою службою України (далі - відповідач, ДВС України).

Крім того, у тому ж судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_2 (далі - третя особа-2, ОСОБА_2).

Ухвалою суду від 17 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні письмового клопотання законного представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

У ході судового розгляду справи представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю.

Представник відповідача не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, поданих до суду разом із доказами на їх обґрунтування через канцелярію 17 грудня 2014 року.

Представник третьої особи-1 також просила відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування у судовому засіданні 17 грудня 2014 року.

Третя особа-2 (його уповноважений представник) у судове засідання 24 грудня 2014 року не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. При цьому, у тому ж судовому засіданні від третьої особи-2 надано суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання 24 грудня 2014 року також не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 24 грудня 2014 року судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Старшим державним виконавцем ДВС України 27 листопада 2014 року прийнято оскаржувану постанову щодо примусового виконання виконавчого листа № 826/15828/14, виданого 20 листопада 2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - виконавчий лист), про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови Держекоінвестагентства із 01 вересня 2014 року.

Суд не погоджується із доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, згідно зі ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч.ч. 1, 3 ст. 18, ч. 1 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що ОСОБА_1 звернувся до ДВС України із письмовою заявою від 24 листопада 2014 року про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого листа.

З урахуванням вище викладених обставин, суд зазначає наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року в адміністративній справі № 826/10546/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, задоволено позов ОСОБА_1, а саме визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року № 649-р "Про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державного агентства екологічних інвестицій".

У подальшому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року в адміністративній справі № 826/15828/14 визнано протиправним та скасовано наказ Держекоінвестагентства від 29 серпня 2014 року № 118-к "Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року № 649-р". Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови Держекоінвестагентства із 01 вересня 2014 року. Стягнуто із Держекоінвестагентства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 01 вересня 2014 року по 18 листопада 2014 року включно у розмірі 16645 (Шістнадцять тисяч шістсот сорок п'ять) грн. 71 коп.

У частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 8468,73 грн. вказане судове рішення підлягає негайному виконанню.

У зв'язку з вище викладеними обставинами, 20 листопада 2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 45630147.

Під час розгляду справи судом також з'ясовано, що виконавчий лист відповідає вимогам, встановленим ст. 18 Закону.

Боржником у виконавчому листі зазначено Держекоінвестагентство, стягувачем - ОСОБА_1

Поряд з цим, доводи представників позивача про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки боржником у виконавчому провадженні повинен бути Кабінет Міністрів України, а не Держекоінвестагентство, за переконанням суду, є суб'єктивною думкою представників позивача та не є належним і достатнім обґрунтуванням заявленої вимоги.

Оскаржувану постанову, за переконанням суду, ДВС України прийнято правомірно, оскільки у ході її прийняття дотримано норми Закону, зокрема, перевірено відповідність виконавчого листа вимогам, встановленим ст. 18 Закону, та пред'явлення його до виконання у строк, встановлений ст. 22 Закону, а також до відповідного органу державної виконавчої служби. Крім того, оскаржувану постанову прийнято у строк, встановлений ст. 25 Закону.

При цьому, суд звертає увагу, що державний виконавець не наділений повноваженнями щодо встановлення належності боржника, оскільки таке питання вирішується, у даному випадку судом, а як уже зазначено вище та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відповідачем у справі № 826/15828/14 та, відповідно, боржником у виконавчому провадженні ВП № 45630147, є Держекоінвестагентство.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов Державного агентства екологічних інвестицій України до Державної виконавчої служби України, треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про скасування рішення відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Державного агентства екологічних інвестицій України.

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третім особам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда