Справа № 813/8698/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року Справа № 813/8698/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Перчак с.В.,

представника позивача Панькевича Р.В.,

представника відповідача Кіндратіва С.І.,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Першого заступника прокурора м.Львова до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради № 3485 від 19.06.2014р., -

в с т а н о в и в:

Перший заступник прокурора м.Львова звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Львівської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 19.06.2014р. № 3485 «Про затвердження ФОП ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1»

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем, при прийнятті спірної ухвали, порушено вимоги ст. 123 Земельного кодексу України, якою передбачено, що рішення про надання земельних ділянок приймаються на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення або формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Оскільки, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 у м. Львові на час надання ФОП ОСОБА_3 дозволу на виготовлення документації із землеустрою для оформлення на неї правовстановлюючих документів, не була сформована, відповідачем спірною ухвалою безпідставно затверджено ФОП ОСОБА_3 таку технічну документацію. Позивач вважає, що незважаючи на подальше формування спірної земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номеру, передача в користування такої повинна була відбуватись на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не на підставі технічної документації. Відтак, вважає спірну ухвалу протиправною та просить її скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив такий задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, вказаних в письмових запереченнях. Вказав, що на час прийняття спірної ухвали земельна ділянка за адресою м.Львів, АДРЕСА_1 була сформованою, відтак правомірно надана ФОП ОСОБА_3 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Крім цього, представник відповідача зазначив, що Львівська міська рада є власником цієї земельної ділянки, а тому вправі самостійно нею розпоряджатись. Повідомив, що ОСОБА_3 є власником будівлі магазину за адресою м.Львів, АДРЕСА_1, для обслуговування якої і була надана змелена ділянка. Так, 19.09.2014р. між Львівською міською радою та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0214 загальною площею 0,0035 га терміном на 5 (п'ять) років. Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не визнаний недійсним та виконується сторонами належним чином. З цих підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа - ФОП ОСОБА_3 проти позову заперечила, просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, мотивуючи це наступним.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні за змістом положення містить частина 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до статті 5 Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Конституція України (стаття 140) визначає місцеве самоврядування як право територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до п.п. «а», «в» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення або формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення від 06.06.2002р. ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення - магазину по АДРЕСА_1 загальною площею 17,8 кв.м. (а.с.48). Розпорядженням Залізничної районної адміністрації № 733 від 01.08.2002р. (а.с.50) ОСОБА_3 погоджено самовільну добудову до вказаного приміщення, після чого загальна площа магазину становить 25,8 кв.м., що підтверджується наявною у справі копією технічного паспорта (а.с.49).

Ухвалою Львівської міської ради № 2232 від 19.03.2013р. надано дозвіл ФОП ОСОБА_3 на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у м.Львові орієнтовною площею 35 кв.м. Вказана ухвала сесії Львівської міської ради позивачем не оскаржувалась та є чинною.

На підставі цієї ухвали ФОП ОСОБА_3 виготовлено технічну документацію із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка затверджена спірною ухвалою відповідача № 3485 від 19.06.2014р.

Перший заступник прокурора м.Львова звернувся в суд з позовом про визнання протиправною та скасування вказаної ухвали Львівської міської ради. В обґрунтування підстав звернення зазначає, що позивачем на підставі постанови від 26.06.2014р. проведена перевірка в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів відповідачем при передачі у власність чи користування земельних ділянок фізичним та юридичним особам на території м.Львова.

За результатами перевірки старшим прокурором відділу прокуратури м.Львова молодшим радником юстиції ОСОБА_5 складено доповідну записку від 13.08.2014р.

Разом з цим, суд зазначає, що вказані в цій доповідній записці допущені відповідачем порушення вимог земельного законодавства, які виявлені прокурором під час перевірки, стосувались ухвали № 3537 від 19.06.2014р. щодо земельної ділянки площею 0,2835 га по АДРЕСА_2 та не мають жодного відношення до спірної ухвали та земельної ділянки, що надана в користування ФОП ОСОБА_3

Відповідно до листа Відділу Держземагенства у м.Львові Львівської області № 40/7/317 від 27.11.2014р. земельна ділянка пл.0,0035 га за адресою м.Львів, АДРЕСА_1, кадастровий номер :06:018:0214 зареєстрована 04.11.2013р.

Таким чином, станом на момент прийняття спірної ухвали Львівською міською радою, вказана земельна ділянка була сформована як об'єкт цивільних прав, в розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України, а тому правомірно була передана у користування ФОП ОСОБА_3 на підставі технічної документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача з приводу неправомірного надання відповідачем дозволу на виготовлення такої технічної документації, оскільки, як зазначалось вище, ухвала Львівської міської ради № 2232 від 19.03.2013р., якою такий дозвіл наданий, позивачем не оскаржувалась та є чинною.

Наявними в матеріалах справи актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки та висновком про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою підтверджується відсутність зауважень у суміжних користувачів щодо площі та меж земельної ділянки, яка передана в користування ФОП ОСОБА_3, а також наявність обмежень щодо її використання, у зв'язку розташуванням такої в межах червоних ліній. Позивачем не подано доказів порушення обмежень щодо режиму використання земельної ділянки чи порушень прав суміжних користувачів земельної ділянки.

Відтак, викладені в позовній заяві доводи позивача з цього приводу, в обґрунтування протиправності ухвали Львівської міської ради № 3485 від 19.06.2014р., не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, натомість спростовуються доводами відповідача та третьої особи.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не долучено доказів протиправності оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали сесії Львівської міської ради № 3485 від 16.06.2014р. «Про затвердження ФОП ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1», а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.