Справа № 815/2577/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Київ К/800/43151/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області звернулось до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області про стягнення 86 191,93 грн. невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з жовтня 2012 року по лютий 2013 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не прийнято до відшкодування витрати позивача на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з жовтня 2012 року по лютий 2013 року у розмірі 86 191,93 грн., з яких: 85 626,43 грн. - державна адресна допомога; 264,30 грн. - сума пенсії по інвалідності, виплачена ОСОБА_2, який отримав каліцтво в країні СНД; 301,20 грн. - допомога на поховання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходи з відсутності у відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області обов'язку відшкодувати органу Пенсійного фонду витрати з виплати адресної допомоги. Також в якості підстави для відмови у задоволенні позову суди попередніх інстанцій вказали на те, що відшкодування витрат, понесених органом Пенсійного фонду, має здійснюватися виключно на централізованому рівні безпосередньо між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним Фондом України.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо відсутності у відповідача у спірних правовідносинах обов'язку відшкодовувати органу Пенсійного фонду витрати з виплати адресної допомоги, вказує на передчасність позиції судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову в іншій частині.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до цієї статті Фонд зобов'язаний в установленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, у тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", якою передбачено надання щомісячної державної адресної допомоги, дає підстави вважати, що така допомога, як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання, чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів, які відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати з виплати державної адресної допомоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вказує на обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача витрат, понесених органом Пенсійного фонду України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 та, відповідно, відсутності підстав для задоволення позову у вказаній частині.

У той же час, колегія суддів вказує на необґрунтованість посилання судів попередніх інстанцій на необхідність вирішення вказаного спору виключно на централізованому рівні відповідно до положень Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України від 04.03.2003 року №5-4/4, оскільки встановлене Порядком правило та механізм взаєморозрахунків на централізованому рівні між Фондом та Пенсійним фондом України розраховані на відсутність спору та реалізуються за наслідками попередньо здійснених згідно з пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за особовими справами потерпілих, складання актів таких звірок, узгодження й подання відповідних довідок.

Так, у справах № 21-129а13 (постанова від 21 травня 2013 року), № 21-150а13 (постанова від 4 червня 2013 року) Верховний Суд України висловив позицію, згідно з якою вимоги управління Пенсійного фонду України про відшкодування відділенням Фонду витрат, пов'язаних із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідають змісту його прав як робочого органу Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених ним витрат та узгоджуються із компетенцією та основними завданнями виконавчої дирекції Фонду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вказує на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову з мотивів можливості проведення розрахунків виключно на централізованому рівні.

Враховуючи зазначене, зважаючи на те, що сума, заявлена органом Пенсійного фонду до стягнення складається, у тому числі, з основного розміру пенсії та витрат на поховання, обґрунтованість включення яких до спірної суми судами попередніх інстанцій фактично не досліджувалась, колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на передчасність позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 264,30 грн. суми пенсії по інвалідності, виплаченої ОСОБА_2, який отримав каліцтво в країні СНД, та 301,20 грн. допомоги на поховання.

Відповідно до статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 225, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 264,30 грн. суми пенсії по інвалідності та 301,20 грн. допомоги на поховання.

У вказаній частині справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: