Справа № 804/13402/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 лютого 2015 рокусправа № 804/13402/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року у справі №804/13402/14 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області до Дніпропетровської обласної дирекції акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" про стягнення зайво перерахованих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2014 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської обласної дирекції акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", у якому просило зобов'язати відповідача перерахувати позивачу грошову суму у розмірі 106,87 грн. з рахунка ОСОБА_2, зараховані після його смерті.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року провадження у справі №804/13402/14 закрито, так як правовідносини, які виникли між сторонами не є предметом розгляду у порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись у порядку господарського законодавства.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 жовтня 2007 року між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області та Публічним акціонерним товариством комерційним банком „Райффайзен Банк Аваль" укладено договір №3/04-10 про зарахування страхових виплат потерпілим від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до пункту 2.1.2 вказаного договору встановлено, що одночасно з перерахуванням вказаних сум позивач зобов'язався подавати за 2-3 дні до початку виплати одночасно на паперових і магнітних носіях списки на зарахування по страховому відшкодуванню.

Згідно з пунктом 1.2 банк здійснює виплату страхових відшкодувань відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492.

Таким чином, спірні відносини виникли у зв'язку з невиконанням відповідачем договірних правовідносин.

Чстиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України України „суб'єкт владних повноважень" - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Пунктом 5 частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Отже, публічно-правовим спором є той спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 2 статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, відповідно до викладеного, адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень, а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Частиною 4 статті 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до частини 2 статті 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин, правовідносини, що виникли між сторонами не можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір має вирішуватись в порядку господарського законодавства.

Пунктом 1 частиною 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області до Дніпропетровської обласної дирекції акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль про стягнення зайво перерахованих коштів підлягають розгляду в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, посилання позивача на те, що він є суб'єктом владних повноважень, а отже спір повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів відхиляє та вказує на те, що навіть якщо однією зі сторін спірних правовідносин є суб'єкт владних повноважень, то дана обставина не є беззаперечним доказом того, що даний спір є публічно-правовим.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір підлягає вирішенню загальним місцевим судом за правилами Господарського процесуального кодексу України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.1 ст. 199, ст..ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року у справі №804/13402/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров