Справа № 639/891/15-а
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/891/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії, в якому просив суд визнати протиправною відмову УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова в перерахунку та виплаті йому щомісячних державної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановлений законом на час виплат; зобов'язати відповідача здійснити, починаючи з 26.12.2014 року, перерахунок та виплату пенсії, як інваліду 1 групи в розмірі 10 мінімальних пенсій та виплату додаткової пенсії в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням вже проведених виплат без встановлення кінцевої дати періоду перерахунку державної пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом І групи, та має право на отримання пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100% пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії згідно ст.ст. 50 ,54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У 2014 році позивачу стало відомо, що відповідач з 01.01.2014 року невірно нараховував та виплачував йому пенсію, які інваліду ІІ групи, у зв'язку з чим позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії, а також проведення відповідних виплат.

Судом першої та апеляційної інстанції вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії, як інваліду ІІ групи були задоволені, та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2014 року.

З 26.12.2014 року ОСОБА_1 встановлено І групу інвалідності, у зв'язку з чим 30.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про приведення розмірів його пенсій у відповідність до норм ст.. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за цей період, в чому йому було відмовлено.

ОСОБА_1 вважає, що відмова відповідача щодо здійснення перегляду призначень пенсії відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною, у зв'язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду за захистом його порушених прав з даним позовом.

Позивачв судове засідання не з'явився, в позовних вимогах просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідачав судове засідання також не з'явився, 17.02.2015 року надав суду письмові заперечення, в яких просив суд розглядати справи за його відсутності та відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова. (а.с. 14)

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року, яка була змінена постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 в розмірі меншому, ніж встановлено ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 квітня 2014 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1, постраждалому від Чорнобильської катастрофи першої категорії, другої групи інвалідності, відповідно до ст. ст. 50, п.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 квітня 2014 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова набрала законної сили 26.11.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з тексту постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено як інваліду 2-ї групи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що з 26.12.2014 року позивачу встановлено 1-у групу інвалідності, відповідно до Довідки міжрайонної радіологічної МСЕК №2 серії 10ААВ №630610. (а.с. 15)

30.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про приведення розмірів його пенсій у відповідність до норм ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з 10 мінімальних пенсій, як інваліду 1 групи та розміру додаткової пенсії в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням вже проведених виплат без встановлення кінцевої дати періоду перерахунку державної пенсії. (а.с. 16)

Як вказує позивач, в задоволенні даної заяви йому було відмовлено.

Позивач, вважаючи дану відмову незаконною, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які з постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, станом на 01.01.2014 року, яка була чинною до 03.08.2014 року) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990р.р. у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону, особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам І групи - в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, чинність зазначеної редакції Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» безпосередньо була пов'язана з чинністю Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», на момент набрання чинності, не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такі, обмеження були внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 № 1622-VII.

Даний Закон набрав чинності 03.08.2014 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тимчасове зупинення дії закону чи окремих його положень не припиняє чинності закону; після закінчення строку, на який зупинено їх дію, ця дія поновлюється автоматично.

Так, враховуючи конституційний принцип дії закону у часі, суд приходить до висновку, що з 01.01.2014 року (моменту набрання чинності ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік») та до 03.08.2014 року (момент набрання чинності змін до Закону) обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не було.

Проте, в даному випадку спірні відносини виникли 26.12.2014 року, а тому до них мають застосовуватися положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які були чинні на момент їх виникнення.

Так, станом на 26.12.2014 року чинною була редакція вказаного Закону відповідно до ст. 54 якого пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 67 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Частиною 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» також передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ст.3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Отже, з 03.08.2014 року визначення порядку та розмірів виплат зазначеним вище категоріям громадян у 2014 та 2015 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011 року визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, суд приходить до висновку, що з 26.12.2014 року та по теперішній час положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а тому розмір основної та додаткової пенсії ОСОБА_1з 26.12.2014 року та по теперішній час повинен визначатися відповідно до вказаних постанов КМУ.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач здійснює нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 71, 72, 99, 100, 122, 128, 130, 158 КАС України, ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у відповідних редакціях), Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Труханович