Справа № 344/10293/14-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/2551/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача здійснити з 02 листопада 2005 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй призначено пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу», однак при обчисленні розміру пенсії відповідачем в розрахунок не було включено матеріальну допомогу на оздоровлення до відпусток та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_4, включивши в суму зарплати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань; повернути ОСОБА_4 заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з 07 липня 2014 року та при черговому перерахунку пенсії враховувати суми матеріальної допомоги.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 02 листопада 2005 року по 13 січня 2014 року включно, залишено без розгляду. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_4 із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань).

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області перерахувати та виплатити ОСОБА_4 з 14 січня 2014 року призначену їй відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсію із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), зазначених у довідці Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Державної податкової адміністрації України від 21 листопада 2005 року №39654/7/05-013/279, та з урахуванням виплачених сум.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати, оскільки не носять систематичний характер та являються одноразовими виплатами.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02 листопада 2005 року ОСОБА_4 призначено пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу». При обчисленні пенсії позивачу Пенсійним органом не враховано до заробітку інших виплат (зокрема, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань), які вказані у довідці про складові заробітної плати та на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Листом №199/К-8 від 07 липня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області відмовлено ОСОБА_4 у врахуванні зазначених у поданих нею довідках виплат, з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено врахування сум матеріальної допомоги при визначенні розмірів заробітку для обчислення пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд погодився з вищевказаним висновком суду першої інстанції, проте визнав помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність врахування відповідних сум при обчисленні пенсії в майбутньому.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 Закону України «Про державну службу». За правилами частини першої цієї статті у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до яких, зокрема, належать: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та сплачувалися страхові внески мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця, є вірним, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, від 14 травня 2013 року у справах № №21-430а11, 21-125а13.

Крім того, правильним є й висновок апеляційного суду про те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача врахувати суми відповідних виплат для обчислення пенсії в майбутньому при перерахунках пенсії, фактично є вимогами про вирішення спору на майбутнє, що є неприпустимим, адже захисту в судовому порядку підлягає лише порушене або оспорюване право особи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало