Справа № 642/10985/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р.Справа № 642/10985/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Катунова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2015р. по справі № 642/10985/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернулась до Ленінського районного суду

м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, в якому просила суд:

- визнати противоправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області в перерахунку та виплаті позивачу щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-12, виходячи з кратного розміру пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити позивачу починаючи з 01.01.2014 року перерахунок та виплату моєї щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків як інваліду 2 групи, в зв'язку із захворюванням , щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком , встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54, 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити позивачу починаючи з 01.01.2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю , як інваліду 2 групи , в зв'язку із захворюванням , щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1- ї категорії та інвалідом 2- ї групи з 15.10.2003 року безстроково по захворюванню, пов'язаному з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області як пенсіонер і отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ .

В 20.10.2014 році позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії та приведення її у відповідність з вимогами ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але отримав відмову, в якій Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області вказало, що пенсія нарахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, це відповідає чинному законодавству, а тому підстави для її перерахунку відсутні.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.15 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати пенсії задоволено частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання противоправною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2014 року по 11.06.2014 року залишено без розгляду.

Визнано противоправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії відповідно до розмірів, встановлених ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ за період з 12.06.2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1, перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків як інваліду 2-ї групи, в зв'язку із захворюванням , щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 12.06.2014року по 02.08.2014року, з урахуванням сплачених сум.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи, в зв 'язку із захворюванням, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " , за період з 12.06.2014 року по 02.08.2014 року , з урахуванням сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 віднесена до першої категорії як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.11.1998 року, виданим Харківською обласною державною адміністрацією.

Позивачу з 15.10.2003 року встановлена 2 група інвалідності безстроково із зазначенням причини інвалідності - захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою МСЕК серії ХАР-03 № 003001 від15.10.2003 року.

20.10.2014 року позивач звернувся з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області із проханням перерахувати йому пенсії (основну державну та додаткову) відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Листом від 03.11.2014 року № 99/Г-14 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку зазначених пенсій, посилаючись на відсутність підстав для цього та правомірність здійснення управлінням розрахунку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо виплати пенсій позивачу (державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю) у розмірах, менших від восьми мінімальних пенсій за віком, та 75% мінімальної пенсії за віком є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54, ст. 50 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому позов підлягає задоволенню за період з 12.06.2014 р. по 02.08.2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження обсягу та об'єму прав і свобод.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до першої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам першої групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам другої групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам третій групи 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 від 16.03.2012 року "Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тимчасове зупинення дії закону чи окремих його положень не припиняє чинності закону; після закінчення строку, на який зупинено їх дію, ця дія поновлюється автоматично.

Таким чином позивач з 12.06.2014року має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідному розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Із статі 50 вказаного Закону випливає, що під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням визначення поняття мінімального пенсії за віком частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не постанови Кабінету Міністрів України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено Законом України N 796-XII.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014 року, встановлено, що норми і положення статей 50-54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 03.08.2014 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір державної та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, яким встановлено розмір щомісячної додаткової пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю передбачено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що відповідач, виплачуючи позивачу з 03.08.2014 року пенсію у порядку та розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 року № 1210, діяв правомірно.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що при прийнятті оскаржуваного рішення суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси позивача..

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов частково.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 06.01.2015 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2015р. по справі № 642/10985/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Катунов В.В.