Справа № 826/18790/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Лючія”

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (далі по тексту – позивач в особі, ДПІ у Дарницькому районі) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лючія” (далі по тексту – відповідач, ТОВ “Лючія”), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 29 328,93 грн.

ТОВ “Лючія” зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в ДПІ у Дарницькому районі.

За даними довідки-розрахунку про наявність (відсутність) заборгованості по збору на загальнообов’язкове державне соціальне страхування заборгованість ТОВ “Лючія” складає 29 328,93 грн.

Оскільки в добровільному порядку сума податкового боргу відповідачем не сплачена, ДПІ у Дарницькому районі просить стягнути зазначений податковий борг з відповідача у судому порядку.

Відповідач письмового заперечення проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами ДПІ у Дарницькому районі та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступних мотивів.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов’язкового державного соціального страхування в обов’язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Частиною другою статті 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” встановлено, що платник єдиного внеску зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” платники єдиного внеску, крім платників, зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, за наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов’язаннями із сплати єдиного внеску зобов’язань із сплати податків, інших обов’язкових платежів, передбачених законом, або зобов’язань перед іншими кредиторами, зобов’язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов’язаннями.

Пунктом 3 частини першої статті 14 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” визначено, що органи доходів і зборів зобов’язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Частиною четвертою статті 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” зокрема передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов’язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Судом встановлено, що позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 грудня 2013 року №Ю-235у.

Враховуючи, що вказана вимога в судовому порядку не оскаржувалась та відсутність доказів на підтвердження узгодження вимоги з органом доходів і зборів, сума боргу по вказаній вимозі є узгодженою.

Згідно абзацу 9, 10 частини четвертої статті 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев’ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Доказів на підтвердження сплати ТОВ “Лючія” спірної суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, станом на день вирішення спору відповідачем до суду не надано.

Таким чином, факт наявності у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі складає 29 328,93 грн. є підтвердженим.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ у Дарницькому районі є доведеними, підтверджуються необхідними доказами, та про необхідність їх задоволення.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 1 частини першої статті 3, пунктом 1 частини першої статті 17, статтями 17, 69, 70, 71, 106, 107, 121, 158 – 163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві задовольнити повністю.

3. Допустити негайне виконання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко