Справа № 750/12055/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

Головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кобаля М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулось з адміністративним позовом про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу накладення штрафу ВП № 27787753 від 07 листопада 2014 року за виконавчим листом 2-а/2506/8920/2011, мотивуючи свої вимоги наступним.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Ващенка А.В. від 07.11.2014 року було накладено штраф на боржника - управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, в розмірі 680,00 грн., у виконавчому провадженню по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова 2-а/2506/8920/2011 від 11.07.2014 року про зобов'язання УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат, з урахуванням сум фактично отриманої такої допомоги.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснило лише перерахунок пенсії та здійснено нарахування коштів до виплати ОСОБА_3 Однак, фактичні виплати не проведені.

Тобто, кошти стягувачу виплачені не були, а отже рішення суду та вимоги державного виконавця не виконані.

07.11.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Ващенком А.В. у відповідності до ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу на боржника УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради в сумі 680,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, дійшов висновку, що рішення відповідача про накладення штрафу на позивача є законним .

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Порядок та умови виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Крім того, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, Закон чітко визначає умови притягнення боржників до відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду про зобов'язання виконати певні дії та поновлення на роботі, без дотримання яких, зазначені дії не можуть бути визнані законними.

З аналізу норм вказаного Закону вбачається, що визначальною умовою притягнення боржників до відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді накладення штрафу є вирішення питання, щодо наявності вини боржника та поважності причин невиконання вимог суду.

З матеріалів справи вбачається, що УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради виконало рішення суду частково - 02 серпня 2011 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження та розпорядження управлінням було здійснено перерахунок ОСОБА_3 разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік. В той же час, УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради зазначає, що виконання рішення суду в частині здійснення виплати у зв'язку з тим, що бюджетні призначення для забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у Державному бюджеті на 2014 рік не передбачені.

Щодо посилання суб'єктів владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судом не береться до уваги, оскільки відповідно до рішення Європейського суду з прав людини державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (п. 35 рішення у справі «Бурдов проти Росії»), також, у справі «Кечко проти України» вказано, що така відмова є свавільною та незаконною, а тому доводи апелянта щодо неможливості виконати рішення суду в зв'язку з відсутністю коштів є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець правильно визначив невиконання боржником рішення суду, яке набрало законної сили, та правомірно прийняв спірну постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Таким чином, лист боржника про відсутність бюджетних коштів не є беззаперечним доказом неможливості виконання рішення суду, інших доказів поважності причини невиконання рішення суду державному виконавцю не надано, тому постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Ващенко А.В. від 07.11.2014 про накладення штрафу на УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради в сумі 680,00 грн. є законною і підстав для її скасування немає.

Відповідно до статтей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на Постанову Десняського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Десняннського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.