Справа № 821/194/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/194/15-а
17 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Попкової Ю.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головнеого управління Держземагенства у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства у Херсонській області (далі-відповідач, Управління), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 15,0000 га, розташованої на території Бериславської районної ради Бериславського району Херсонської області для ведення фермерського господарства та зобов'язати Головне управління Держземагенства у Херсонській області розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вище зазначеної ділянки в оренду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що позивач має намір займатися фермерством, у зв'язку з чим у жовтні 2014 року з метою отримання земельної ділянки в оренду звернувся до відповідача із відповідною заявою. 31.10.2014 р. Управління відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, посилаючись на те, що позивачем не надано документів на підтвердження наявності освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки ОСОБА_3 додано до заяви атестат про закінчення сільського професійно-технічного училища, де позивач здобув професію тракториста-машиніста, та посвідчення тракториста-машиніста, що, на його думку, є належним підтвердженням освіти, здобутої в аграрному начальному закладі. Крім того, як стверджувала представник позивача, позивач має досвід роботи в сільському господарстві, займаючись веденням особистого селянського господарства на власній земельній ділянці площею 2 га.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Посилаючись на положення статті 118 Земельного кодексу України та статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", представник Управління зазначила, що вказані норми передбачають надання особою, що бажає отримати у користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства, документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Позивачем такі документи не надано, а тому відповідач відмовив у задоволення заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Відповідач не вважає сільське професійно-технічне училище аграрним закладом освіти, оскільки тракторист-машиніст дає позивачу тільки право на керування транспортним засобом, а не знання в галузі агрономії.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Головного Управління Держземагентства у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 15,0000 га на території Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області для ведення фермерського господарства.

31.10.2014 р. Головне Управління Держземагентства у Херсонській області листом № 19-21-0.102-2170/15-14-СГ відмовило позивачу в наданні дозволу, посилаючись на ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, зокрема, на відсутність в документах інформації про наявність у ОСОБА_3 освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог позивача щодо протиправності відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Особливості надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначені Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та Законом України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 р. № 973-ІV (далі - Закон № 973-ІV).

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

За приписами частини статті 7 Закону № 973-IV для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Отже, для отримання в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до органу виконавчої влади із відповідним клопотанням та отримують дозвіл на розробку проекту землеустрою за умови підтвердження досвіду роботи особи у сільському господарстві або підтвердження наявності освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

На підтвердження наявності освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі позивачем надано відповідачу атестат № НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3 27.04.1975 р. сільським професійно-технічним училищем № 7 п. Ясна-Поляна Миколаївської області та посвідчення тракториста-машиніста третього класу. Зі змісту вказаних документів слідує, що термін навчання ОСОБА_3 у даному навчальному закладі становив 8 місяців, та ним здобуто кваліфікацію тракториста-машиніста третього класу.

У загальноприйнятому розумінні, аграрна освіта - функціональна система, що забезпечує підготовку фахівців різних рівнів кваліфікації для трудової діяльності у галузі агропромислового комплексу.

Суд вважає, що здобуття позивачем кваліфікації тракториста-машиніста не може бути розцінено, як наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, оскільки сільське училище не може бути віднесено до аграрного навчального закладу тільки з тих підстав, що готує трактористів. Набуті ОСОБА_3 навики під навчання у сільському професійно-технічному училищі № 7 надають позивачу права керування транспортним засобом - трактором, що за своєю суттю не є освітою, що надає знання у сфері використання земельних ресурсів та вирощування рослинницької продукції.

Таким чином суд погоджується із доводами відповідача про відсутність у позивача документів, які підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Разом з тим, стаття 7 Закону № 973-IV закріплює альтернативну умову аграрній освіті, а саме, якщо у особи немає аграрної освіти, нею можуть бути подані документи, які б підтверджували досвід роботи у сільському господарстві.

За загальоприйнятим визначенням, досвід роботи - це сукупність знань, уміння, які здобуваються в житті, на практиці. Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка, яка фіксує трудовий стаж. Трудовий стаж - це рід діяльності особи. Запис у ній може бути використано як підтвердження наявного досвіду роботи.

Трудова книжка ОСОБА_3 містить запис № 1 про трудову діяльність позивача у с/з "Калининосельський" трактористом з 03.06.1975 р. по 04.11.1975 р.

Суд вважає, що робота трактористом на протязі п'яти місяців не дає підстави вважати, що позивач набув досвіду роботи та необхідних знань і вмінь з технологій використання земельних ресурсів і вирощування рослинницької продукції.

Представник позивача у судовоу засіданні надав суду довідку виконавчого комітету Томаринської сільської ради Бериславського району, в якій зазначено, що ОСОБА_3 має на території Томаринської сільської ради у власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, на якій веде особисте селянське господарство.

Суд відмічає, що вказана довідка датована 09.01.2015 р., а з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивач звертався до відповідача у жовтні 2014 року, тобто вказана довідка не була надана ГУ Держземагентства у Херсонській області, як документ, що підтверджує досвід роботи позивача у сільському господарстві. Разом з тим, наявність земельної ділянки у власності ОСОБА_3 не є безумовним доказом наявності у нього досвіду роботи у сільському господарстві, зважаючи на те, що позивач, відповідно до записів у трудовій книжці, впродовж двадцяти років працював на різних посадах в органах виконавчої влади.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач належними та допустимими доказами не спростував доводів відповідача щодо відсутності документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_3 освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій ГУ Держземагентства у Херсонській області щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись, 159 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до Головного управління Держземагенства у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 березня 2015 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 6.3