Справа № 308/38/15-а
Суддя: Микуляк П. П.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача - УПСЗН Чопської міської ради - Купавцева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради про визнання дій щодо невиплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у неї народився син ОСОБА_4, з 13 лютого 2012 року вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З лютого 2012 року вона перебуває на обліку в УПСЗН Чопської міської ради, де як застрахована особа, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн., на підставі ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Однак, розміри, в яких відповідачем виплачується їй вказана допомога, є значно меншими, ніж ті, що їй як застрахованій особі гарантовані загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням в разі настання страхового випадку - догляду за малолітньою дитиною.

Позивачка вважає, що при нарахуванні та визначені розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідач має керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням», якою визначено, що місячний розмір такої допомоги повинен становити не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить: визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради щодо невиплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст..46 Конституції України та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», за період з 01.08.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, включно, протиправною; зобов'язати УПСЗН Чопської міської ради провести нарахування та виплату їй за період з 01.08.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, включно, державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст..46 Конституції України та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з урахуванням проведених виплат; стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору.

У судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача УПСЗН Чопської міської ради Купавцев В.В. у судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим з наступних підстав. Порядок призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою КМ України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001 року №1751. Вказана постанова прийнята на виконання ст.1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», який, в свою чергу, прийнятий відповідно до Конституції України і встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Органи соціального захисту, в ході призначення усіх видів державної соціальної допомоги, не взмозі застосовувати норми будь-яких інших законодавчих актів, які в свою чергу, суперечать вимогам Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в тому числі використовувати розміри, що встановлюються правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Останнє унеможливлене, як з юридичного так і з технічного боку.

Тобто, на даний час, відсутній механізм реалізації органами соціального захисту вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». За таких обставин представник відповідача вважає, що УПСЗН Чопської міської ради ОСОБА_1 проведено виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до чинного законодавства.

Крім того, представник зазначає, що навіть за умови існування механізму реалізації органами соціального захисту вимог ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», або ж застосування норм Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та, відповідно, вимог постанови КМ України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001 року №1751 при призначенні ОСОБА_1 допомоги у розмірі більшому від мінімального, останній належало звернутись до УПСЗН Чопської міської ради з відповідною заявою до якої необхідно було б додати відповідний пакет документів, в тому числі і довідку про доходи. Однак, будь-яких звернень чи заяв від ОСОБА_1 про призначення їй допомоги у розмірі більшому від мінімального, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, протягом 2014 року не надходило.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить наступного висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.12.2011 року ОСОБА_1 являється матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та з лютого 2012 року знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Чопської міської ради, як застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, де отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн.

До 1 січня 2008 року (дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України») правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» ( далі - Закон №2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» ( №2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами.

Зокрема, статтею 43 Закону №2240-ІІІ було передбачено, що допомога надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Так, згідно зі змінами, внесеними до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», його дію поширено на застрахованих осіб. Водночас із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статті 40-44.

Пункт 2 розділу ІІІ Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачав, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону № 107-VI, у тому числі й пункт 25 розділу II цього Закону щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Тобто, з 22 травня 2008 року відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» , а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» передбачено, що у 2009 році допомога відповідно до Закону №2811-ХІІ та Закону №2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 46 Закону «Про державний бюджет України на 2009 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» на виконання статті 46 Закону «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінетом Міністрів України не визначалися, а постанова КМ України від 27 грудня 2001 року №1751 прийнята саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а тому до спірних відносин не застосовується.

Аналогічні положення містились у ст.45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», однак знову ж таки, на виконання цієї норми, розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону №2240-III Кабінетом Міністрів України не визначалися.

В 2011-2014 роках законодавцем не приймалося жодного закону, який би обмежував дію положень ст. 43 Закону №2240-III.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування на відносини щодо виплати допомоги їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку поширюються норми спеціального закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до статті 43 якого, допомога надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Така правова позиція щодо застосування норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2012 року (справа № 21-410а12), від 22.04.2014р. (справа №21-73а14), які відповідно до приписів ст.244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. N 719-VII прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становить 1032,0 грн.

Як вбачається із матеріалів справи УПСЗН Чопської міської ради позивачці ОСОБА_1 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 01.08.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року нараховувалась і виплачувалась у значно меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 43 Закону № 2240-III, а тому суд вважає, що права позивачки у спірних правовідносинах є порушеними та підлягають поновленню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Слід також зазначити, що згідно ст.8 КАС України адміністративний суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з бюджету. Держава може вводити, припиняти або закінчувати виплату цих надбавок. Проте, якщо правове положення, що діє, передбачає виплату певних надбавок, і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, поки відповідне положення є таким, що діє (п.23).

Суд не може погодитись з позицією представника відповідача, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням похованням» не передбачає виплату допомоги органами праці та соціального захисту населення, а тому УПСЗН виплачують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку лише відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно постанови КМ України №32 від 16.01.2007 року «Про питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» та наказу Міністерства праці та соціальної політики №453 від 06.12.2006 року «Про передачу функцій призначення та виплати допомоги про народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страховиків та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділенням органам праці та соціального захисту населення» з 01.01.2007 року повноваження робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» передані органам праці та соціального захисту населення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є підставними та обґрунтованими, а тому бездіяльність відповідача щодо невиплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період за період з 01.08.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року слід визнати протиправною та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_5 зазначеної допомоги на підставі ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з урахуванням проведених виплат.

У відповідності до ст.94 КАС України підлягають стягненню з управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на користь позивачки понесені нею витрати на сплату державного мита в розмірі 73,08 грн., які документально підтверджені.

Керуючись ст.ст.17, 90, 94, 158,159, 160, 163, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», за період з 01 серпня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку за період з 01 серпня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року на підставі ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради, за рахунок місцевого бюджету, на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Микуляк П.П.