Справа № 2а-4725/10/0770
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2015 рокум. Ужгород№ 2а-4725/10/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - не з'явився,

відповідача: Голова Свалявської державної адміністрації Уліганинець Георгій Петрович, представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Свалявської державної адміністрації Уліганинець Георгія Петровича про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заяву заяву до голови Свалявської районної державної адміністрації Уліганинець Г.П., в якому просив: скасувати розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 18.08.2010 року № 268 "Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині, що стосується ОСОБА_1 та зобов'язати голову Свалявської районної державної адміністрації Уліганинець Г.П. винести розпорядження відносно заяви ОСОБА_1 від 12.07.2010 року відповідно до статей 17, 118, 121, 151 та розділу 10 перехідних положень Земельного кодексу України та ст. 14 Конституції України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі поданої позивачем заяви про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,6267 га в урочищі "Квасовий" (контур 131, 132) за межами села Павлово для ведення особистого селянського господарства відповідачем було винесено розпорядження від 05.07.2010 року за № 215 про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок зі списком осіб, яким надано дозвіл на розроблення проектів відведення земельних ділянок за межами населених пунктів, Отримавши вказане розпорядження, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екпертна група Фаворит", яка розробила вищевказаний проект після розробки якого він звернувся до відповідача із заявою щодо подання на вирішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації і землеустрою проекту відведення у власність зазначеної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. 19 липня 2010 року комісія з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою надала позитивний висновок за № 5/16. Разом з тим, 18.08.2010 року голова Свалявської районної державної адміністрації Уліганинець Г.П. виніс, на думку позивача, незаконне розпорядження за № 268, яким не вирішив питання по суті позитивного висновку комісії та заяви позивача, а виключив його у додатку до розпорядження від 05.07.2010 року за № 215.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 вважає дії голови Свалявської районної державної адміністрації незаконними.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено та вищевказану постанову залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2012 року.

Не погоджуючись з постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2011 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2012 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на те, що при прийнятті зазначеного судового рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судове засідання позивач не з'явився та не забезпечив явку свого представника, але подав до суду заяву, якою просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с.131).

В судове засідання відповідач не з'явився та не забезпечив явку свого представника, але подав до суду заяву, якою просить розгляд справи провести без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.133).

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі поданої позивачем заяви до відповідача про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,6267 га в урочищі "Квасовий" (контури 131, 132, 134) за межами села Павлово для ведення особистого селянського господарства відповідачем було винесено розпорядження від 05.07.2010 року за № 215 про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок зі списком осіб, яким надано дозвіл на розроблення проектів відведення земельних ділянок за межами населених пунктів (а.с.20).

Отримавши вказане розпорядження, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екпертна група Фаворит", яка розробила вищевказаний проект, після розробки якого, він звернувся до відповідача із заявою (а.с.10), щодо подання на вирішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою проекту відведення у власність зазначеної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

19 липня 2010 року комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою Свалявської районної державної адміністрації надано висновок за № 5/16 про погодження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1, мешканцю АДРЕСА_1 площею 0,6267 га. контури № 131, 132 для ведення особистого селянського господарства на території Плосківської сільської ради за межами села Павлово, урочище «Квасовий» відповідно до Земельного кодексу України (аюсю11).

Даний висновок був підписаний сімома членами комісії, в тому числі, головою Плосківської сільської ради Рошкович М.М. та начальником Управління Держкомзему у Свалявському районі Русин В.П.

В матеріалах справи міститься копія довідки від 22.06.2010 року за підписом голови Плосківської сільської ради Рошкович М.М. на адресу ОСОБА_1, в якій зазначено, що земельна ділянка площею 4,0 га в урочищі Квасовий" контур 109, 134, 131, 132, 107, 128, 129 за межами села Павлово є вільною, в користування та оренду нікому не надавалась (а.с.47).

Разом з тим, 16 серпня 2010 року за підписом в.о. Плосківського сільського олови Лизанець Г.А. на адресу Свалявської райдержадміністрації надійшов лист № 252/02-06 датований 12.08.2010р. (вх. № 281/01-10), в якому зазначено, що виконком Плосківської сільської ради відкликає свої довідки: в тому числі, № 18 від 22.06.2010 року, видану громадянину ОСОБА_1 на земельну ділянку, розташовану за межами с. Павлово, площею 4,0 га в урочищі "Квасовий" контури 107, 109, 128, 129, 131, 132, 134 у зв'язку з тим, що сільською радою допущена помилка при видачі довідки, так як вказані контури відносяться до урочища "Павлівський", а не до урочища "Квасовий", як вказано у довідках, а згадана земельна ділянка згідно контурів є сільським пасовищем с. Павлово (а.с.49).

18 серпня 2010 року головою Свалявської районної державної адміністрації винесено розпорядження № 268 "Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації", в якому зазначено, що, розглянувши лист Плосківської сільської ради від 12.08.2010 року № 252/02-06, у зв'язку із наявністю допущеної технічної помилки Плосківським сільським головою при визначенні контурів в урочищі "Квасовий" за межами села Павлово, з метою недопущення порушень земельного законодавства при передачі земельних ділянок у власність громадянам, керуючись ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" внести до деяких розпоряджень зміни, зокрема: у додатку до розпорядження від 05.07.2010 року № 215 "Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок" у порядковому номері 1, 2 слова і цифри, що стосуються громадян ОСОБА_1, останнього виключити (а.с.9).

Щодо позовних вимог в частині скасування розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 18.08.2010 року № 268 "Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині, що стосується ОСОБА_1

Згідно ч. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підставами для визнання рішення недійсним (нечинним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який прийняв це рішення. При цьому обов'язковою умовою визнання рішення недійсним (нечинним) є також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з оскаржуваного розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 18.08.2010 року № 268, ним внесено зміни у додаток до розпорядження від 05.07.2010 року № 215 "Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок" у порядковому номері 1, 2 слова і цифри, що стосуються громадян ОСОБА_1, останнього виключити.

В свою чергу зазначені додатки 1 і 2 до передбачали надання позивачу дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок за межами населених пунктів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розпорядженням № 268 від 18.08.2010 року фактично скасовувалось попереднє розпорядження № 215 від 05.07.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_1

Преамбулою Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що відповідно до Конституції України цей Закон визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Ст. 3 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що закріплені принципи діяльності місцевих державних адміністрацій, відповідно до яких вони діють на засадах: відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини; гласності; поєднання державних і місцевих інтересів.

Ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно з ч.4 ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що акти місцевих державних адміністрацій ненормативного характеру, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший термін введення їх у дію. Ці акти доводяться до їх виконавців, а при потребі -оприлюднюються.

С.43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Таке узгоджується з положеннями ч.8 ст. 118 Конституції України про те, що рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України, або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у справі, яка розглядається, голова місцевої державної адміністрації вийшов за межі наданих йому повноважень, змінивши власне розпорядження.

Крім цього, в Рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 25 грудня 2012 року (справа № 21-412а12) та від 16 квітня 2013 року (№21-74а13).

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання голову Свалявської районної державної адміністрації Уліганинець Г.П. винести розпорядження відносно заяви ОСОБА_1 від 12.07.2010 року відповідно до статей 17, 118, 121, 151 та розділу 10 перехідних положень Земельного кодексу України та статті 14 Конституції України, то суд приходить до наступних висновків.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до зазначеної ст. 118 ЗК України (в редакція станом на час виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Ст. 118 ч.2 ЗК України передбачено, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки .

Ст. 118 ч.3 ЗК України передбачено, що громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель відповідно до сільської, селищної, міської ради або районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації.

Ст.118 ч.4 ЗК України передбачено, що відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Ст. 118 ч.5 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Ст. 118 ч.6 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Ст. 118 ч.7 ЗК України передбачено, що відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Ст. 118 ч.8 ЗК України передбачено, що проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Ст. 118 ч.9 ЗК України передбачено, що проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Ст. 118 ч.10 ЗК України передбачено, що районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Ст. 118 ч.11 ЗК України передбачено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Ст.17 ЗК України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить:

а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом;

б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель;

в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель;

г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом;

д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст;

е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок;

є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів;

ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Ч. 1 ст.121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Ч.11 ст. 151 ЗК України передбачено, що після отримання висновку Комісії про погодження місця розташування об'єкта та рішення Верховної Ради України (у разі необхідності) відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування згідно із своїми повноваженнями у двотижневий строк розглядає матеріали погодження місця розташування об'єкта та надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову.

Ч.12 ст. 151 ЗК України передбачено, що спори, пов'язані з погодженням місць розташування об'єктів, вирішуються в судовому порядку.

Розділом 10 перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що при переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду строк оренди визначається селянським (фермерським) господарством відповідно до закону. При цьому розмір орендної плати за земельні ділянки не повинен перевищувати розміру земельного податку.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012р. № 5245-VI та змін до ст.122 ЗК України розпорядження землями державної власності за межами населених пунктів віднесені до компетенції обласних державних адміністрацій.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини та враховуючи приписи ч.2 ст.71 КАС України, в силу яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову відповідач належними та допустимими доказами не довів у суді правомірність прийнятого ним розпорядження від 18.08.2010 року № 268 "Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині, що стосується ОСОБА_1, а дії є неправомірними та суперечать нормам закону.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Голови Свалявської державної адміністрації Уліганинець Георгія Петровича про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області від 18.08.2010 року № 268 "Про внесення змін до деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" в частині, що стосується ОСОБА_1

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяП.П. Микуляк