Справа № 463/502/15-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Львів 463/502/15-а

2-а/463/56/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю позивача ОСОБА_2

та представника відповідача Бойка Я.А.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови від 28.08.2014 року №84 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КпАП України.

Адміністративний позов мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною порушує його права, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права без достатніх для цього законом передбачених підстав. Зокрема адміністративною комісією притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КпАП України без належних доказів його винуватості, оскільки ворота біля власного будинку АДРЕСА_1 він утримує в належному стані, а посилання відповідача на ту обставину, що він їх не фарбує не відповідає дійсним обставинам справи. Крім цього, як протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, так і постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності були винесені у його відсутності, від був позбавлений можливості давати пояснення та подавати свої докази, внаслідок чого порушено його право на захист, а справа про адміністративне правопорушення розглянута не об'єктивно. А тому просить адміністративний позов задоволити.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав з аналогічних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов заперечив, суду пояснив, що на розгляд адміністративної комісії надійшов протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КпАП України, а саме не утримання воріт біля будинку в належному стані. Про розгляд справи адміністративною комісією позивач повідомлявся належним чином, про що свідчать квитанції про відправку позивачу повідомлень про виклик на засідання комісії, однак позивач не з'явився, а тому вважає постанову адміністративної комісії законною. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2014 року №84 (а.с.4) адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради було визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України, зокрема у тому, що він, як власник будинку АДРЕСА_1, утримує ворота біля приватного будинку в незадовільному стані (не пофарбовано). За результатами розгляду на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 152 КпАП України визначено, що адміністративне відповідальність за адміністративні правопорушення в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою наступає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Крім цього, відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем було встановлено факт наявності адміністративного правопорушення та винність позивача у його вчинені виходячи із дослідження протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 03.07.2014 року №5-032б (а.с.21), акту про неявку для участі в спільному обстеженні від 03.07.2014 року та фотографії об'єкту (а.с.23).

Однак як вбачається із протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, суть такого адміністративного правопорушення полягало у незадовільному утриманні зовнішнього вигляду воріт біля будинку АДРЕСА_1 через їх не пофарбування. При цьому до протоколу долучено фотографію не пофарбованої хвіртки в чорно-білому форматі (а.с.23).

В той же час, як вбачається із представлених позивачем фотографій (а.с.15, 19), як і зазначена хвіртка, так і ворота будинковолодіння є пофарбованими.

Крім цього, як вбачається із змісту постанови, справа про вчинення адміністративного правопорушення була розглянута адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради у відсутності позивача, згідно відповіді Львівської дирекції Поштамт-центр поштового зв'язку №1 від 16.02.2015 рок, рекомендована поштова кореспонденція, що скеровувалася на адресу позивача 18.06.2014 року, 15.07.2014 року, 25.07.2014 року, 07.08.2014 року та 02.09.2014 року йому вручена не була та була повернута відправнику за закінченням терміну зберігання.

За таких обставин суд приходить до переконання, що здійснивши розгляд справи про адміністративне правопорушення без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття обґрунтованого та законного рішення, без належного повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія фактично прийняла необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Крім цього, відповідно до вимог ст.33 ч.2 КпАП України визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У оспорюваній постанові в супереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Також відповідно до санкції ст. 152 КпАП України штраф за скоєння правопорушення має бути визначений у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

А тому з врахуванням наведеного, постанова від 28.08.2014 року №84 є протиправною і підлягає скасуванню.

Крім цього, оскільки позивач в силу ст.288 КпАП України звільнений від сплати судового збору і такий при подачі адміністративного позову не сплачував, а тому у відповідності до вимог ст. 94 КАС України задовольняючи позовні вимоги суд не вбачає підстав для покладення на відповідача судових витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2014 року №84 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КпАП України.

Постанова суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.02.2015 року.

Суддя: Гирич С. В.