Справа № 815/2606/14
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2606/14

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Кравця О.О.,

судді - Шеметенко Л.П.

при секретарі:Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року у справі за позовом фірми «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Фірма «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю звернулася до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання дій вчинених в ході перевірки, у тому числі щодо внесення недостовірної інформації в акт перевірки та розрахунку шкоди за засмічення земельної ділянки (розрахунки №№ 1, 2), протиправними (з урахуванням змін позовних вимог).

Свої позовні вимоги Фірма «Київ» у вигляді ТОВ обґрунтувала незаконністю спірних дій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року вищенаведений позов було задоволено частково. Визнано протиправними спірні розрахунки №№ 1. 2. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Фірма «Київ» у вигляді ТОВ вищенаведену постанову в апеляційному порядку не оскаржила.

В апеляційній скарзі Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря просить скасувати вищенаведену постанову, в частині задоволених позовних вимог, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і, в скасованій частині, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні відповідних позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив того, що спірні дії по розрахунку шкоди (розрахунок №№ 1, 2) є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 195 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було проведено перевірку додержання позивачем вимог природоохоронного законодавства, результати якої відображені в актах від 28 та 31 жовтня 2008 року /а.с. 19, 145-146/.

Перевіркою було встановлено засмічення позивачем земельної ділянки, яка знаходилася у нього в користуванні.

На підставі зазначених актів 14 січня 2009 року, у порядку передбаченому Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, відповідачем було здійснено розрахунки (№№ 1. 2) розміру шкоди від засмічення наведеної земельної ділянки (на загальну суму у 6188379,21 гривень) /а.с. 20. 21/.

Відповідно до п. 1.3 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 року N 171 та зареєстровано в МЮ України 5 травня 1998 року за N 285/2725, методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Таким чином, визначення розміру шкоди від засмічення земельних ділянок є обов'язком відповідача.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року N 2453-VI передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Таким чином, завданням судочинства є виключно захист порушених прав, свобод і інтересів юридичних та фізичних осіб. Зазначене обмеження, окрім вищенаведеної норми Закону, встановлено також ст. 55 Конституції України, ст. 2 КАС України тощо.

Отже, рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень можуть бути визнані судом протиправними виключно у випадку порушення ними конкретних прав певних осіб. Тобто, якщо таких порушень не мається, то діючим законодавством встановлена пряма заборона на визнання діяльності суб'єкта владних повноважень протиправною.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію, або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

З норм діючого законодавства і матеріалів справи не вбачається, що дії по здійсненню вищенаведених розрахунків шкоди чи самі розрахунки порушують права позивача, так як самі по собі не створюють для нього будь-яких прав чи обов'язків.

Окрім того, чинним рішенням господарського суду Одеської області від 6 лютого 2013 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25 червня 2013 року, було задоволено позов Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про стягнення з позивача шкоди на підставі спірних розрахунків (на суму у 6188379,21 гривень) /а.с. 16-18/.

Зазначеними рішеннями було встановлено факт порушення позивачем природоохоронного законодавства та правомірність вищенаведених розрахунків №№ 1, 2 в повному обсязі, тобто на всю суму у 6188379,21 гривень.

Позивач також звертався до суду про перегляд вищенаведеного рішення суду першої інстанції за ново виявленими обставинами. Підставами такого перегляду були ті ж самі обставини, якими обґрунтував і даний адміністративний позов (тобто протиправність дій відповідача в ході перевірки).

Чинними рішеннями господарських судів позивачу було відмовлено у задоволенні його вищенаведеної заяви. Тобто, повторно встановлено правомірність спірних дій відповідача /а.с. 16-18/.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, вищенаведені рішення господарських судів, якими була встановлена правомірність спірних дій відповідача, у тому числі розрахунків, є преюдиціальними для даного судового розгляду.

З урахуванням наведеного, будь-яких підстав для висновку про протиправність спірних дій щодо розрахунку шкоди за засмічення земельної ділянки (розрахунки №№ 1, 2) не мається.

Але, відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України( в редакції на момент вчинення судом процесуальної дії, згідно з ч.2 ст.5 КАС України ), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року є безпідставною, так як позивач без поважних причин пропустив 6-ти місячний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, про порушення яких дізнався 26 березня 2013 року, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі

Таким чином , апеляційний суд вважає постанову суду1-ої інстанції належить скасувати та залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ч.1 ст.72, ч. 1 ст. 99, ч.1 ст. 195, ст. 196, п.4 ч.1 ст. 198, ст. 203, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року - скасувати.

Адміністративний позов фірми «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів зі дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі виготовлена 20 лютого 2015 року

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /О.О. Кравець/

/Л.П. Шеметенко/