Справа № 157/122/15-а
Суддя: Гончарук О. Н.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/122/15-а
Провадження №2-а/157/9/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гончарука О.Н.,

за участю секретаря Раковець Р.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі в особах його представників Бучарової Н.М., Михалік Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Камені-Каширському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі про визнання дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, неправомірними, зобов`язання провести перерахунок та стягнення недовиплаченої такої додаткової пенсії

установив:

У поданому до суду 04 лютого 2015 року адміністративному позові позивач зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, інвалід ІІ групи у зв`язку з захворюванням пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на вказаній АЕС.

Відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону), йому «призначено пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, розмір яких повинен визначатись виходячи з мінімальної пенсії за віком».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі КМ України) від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак відповідач таку пенсію виплачує йому у меншому розмірі - 24 % від вказаного прожиткового мінімуму.

Просить його дії щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визнати неправомірними, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати йому додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у межах встановленого законодавством строку.

Відповідачем до суду подано заперечення на позов в якому зазначено, що так як інвалідність позивача пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї «Тоцькі лагеря», він відноситься до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не до учасників ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС категорії 1.

Такий його статус постраждалого підтверджено виданим йому посвідченням.

На підставі п.13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року (далі Порядку 1), йому на законних піставах як інваліду другої групи з числа постраждалих,тобто з числа інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською кататсрофою, а не з числа інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, щомісячно виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у сумі 227 грн. 76 коп.

Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача просять відмовити у задоволенні позову з підстав, які вказані у запереченні на позов.

Позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.11 Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Згідно ст.10 цього Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців , працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Для встановлення пільг і компенсацій постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи зазначеним особам ст.14 Закону визначено чотири категорії.

Зокрема, до цих категорій належать:

1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:

- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;

- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році,

а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:

- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

За ч.3 цієї статті Закону громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з експертного повторного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №7856-9497 від 21 листопада 2006 року, позивач хворіє і його захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї «Тоцькі лагеря».

Згідно листа завідуючої відділенням експертизи цієї комісії від 29 листопада 2006 року №7881, у раніше виданому йому експертному висновку від 30 травня 1995 року за №756 помилково було зазначено, що його хвороба пов`язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС. Така помилка була допущена під час друкування вказаного висновку.

Як вбачається з довідки Волинської обласної МСЕК серії ВЛН №054115, виданої на підставі її акту за №34 від 10 січня 2007 року, позивачу довічно встановлено другу групу інвалідності, причина захворювання якої пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї «Тоцькі лагеря».

Львівською облдержадміністрацією 08 травня 1996 року йому видано посвідчення громадянина постраждалого внаслідок Чорнобильскої катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_1 , а 23 вересня 1997 року вкладку до нього за № НОМЕР_2 , згідно якої він ще є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.

Крім цього, 16 січня 2006 року управлінням праці, соціальних питань Камінь-Каширської райдержадміністрації позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_3 , згідно якого він є інвалідом 11 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до п.2 Порядку віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 02 грудня 1992 року №674 (далі Порядок 2), такі громадяни відносяться:

до категорії 1 - інваліди з числа учасників ліквідації ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з відповідною аварією, випробуванням або військовим навчанням, а також хворі на променеву хворобу внаслідок участі у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

до категорії 2 - учасники випробувань ядерної зброї в атмосфері, бойових радіоактивних речовин і учасники військових навчань із застосуванням такої зброї та ліквідації наслідків ядерних аварій;

до категорії 3 - особи, які складали ядерні заряди і здійснювали на них регламентні роботи для проведення відповідних випробувань і військових навчань, брали участь у підземних випробуваннях ядерної зброї, а також ті, які переопромінились при охороні ядерних полігонів під час випробувань (якщо їх не віднесено до категорії 1).

Згідно п.4 цього Порядку, особам зазначеним у його пункті 2, видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії на підстві довідки, що підтверджує їх участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, виданої відповідною військовою частиною або Центральним військовим архівом Співдружності Незалежних Держав.

Відповідачем не заперечується участь позивача в 1954 році під час проходження військової строкової служби у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Його інвалідність пов`язана із його участю у військових навчаннях із застосуванням такої зброї.

Дані обставини підтверджені вищезазначеними доказами (посвідченням інваліда 11 групи, експертним висновком, довідкою МСЕК).

Виходячи із встановлених обставин, системного аналізу п.п.1, 2, 3 ч.1, ч.3 ст.14 Закону, п.п.2, 4, 6 Порядку 2, позивач як громадянин, який брав участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належить до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а з врахуванням його інвалідності, її причинного зв`язку, віднесений до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) із числа вказаних учасників.

Підтвердженням цього є видане йому Львівською облдержадміністрацією 08 травня 1996 року посвідчення громадянина постраждалого внаслідок Чорнобильскої катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_1 , а 23 вересня 1997 року вкладку до нього за № НОМЕР_2 , згідно якої він ще й учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.

За умови відсутності у позивача вказаної інвалідності він за встановлених обставин та чинного законодавства належав би до постраждалих категорії 2, якими є учасники ліквідації згаданої аварії.

Відповідно до п.п.1 п.13 Порядку 1 особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і є інвалідами 2 групи, на даний час (27 лютого 2015 року) щомісячно виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 379,6 грн., а для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою з числа інвалідів 11 групи у розмірі 227,76 грн.

Віднесення відповідачем позивача до групи «інших» інвалідів є неправильним.

Вирішуючи адміністративний спір суд виходить з того, що до цієї групи не належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або прирівнені до них особи.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходячи із строків звернення до адміністративного суду, який становить шесть місяців, зобов`язує відповідача провести перерахунок позивачу як інваліду 11 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС з врахуванням виплачених сум додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі визначеному п.п.1 п.13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року, починаючи з 04 серпня 2014 року, так як до суду за захистом порушених прав він звернувся 04 лютого 2015 року.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160 ч.3, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, неправомірними.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі провести перерахунок з врахуванням виплачених сум починаючи з 04 серпня 2014 року та виплачувати ОСОБА_1 , як інваліду 11 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС щомісячно додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі визначеному п.п.1 п.13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційних скарг через Камінь-Каширський районний суду протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О. Н. Гончарук