Справа № 810/6880/14
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року (10:50) м. Київ 810/6880/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕВС" про стягнення податкового боргу.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась з позовом Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕВС" про стягнення податкового боргу в сумі 103458,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплачує у встановлений законодавством строк грошові зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств в повному розмірі, в зв'язку з чим утворився податковий борг в сумі 103458,17 грн., який позивач просить стягнути в примусовому порядку.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не надав.

Сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, рекомендованою кореспонденцією.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕВС" зареєстровано в якості юридичної особи 12.03.2001, номер запису в Єдиному державному реєстрі 1 001138, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23.09.2014 (а.с. 7-9) та перебуває на податковому обліку в ДПІ в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області.

В період з 03.06.2014 по 09.06.2014 ДПІ в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області проведено позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕВС" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ПП «ВКФ «Експостач» за період січень 2012 року, за результатами якої складено акт від 17.06.2014 №1618/10-16-22-09/31394356 (а.с. 12-23).

У зв'язку з встановленням під час перевірки заниженням ТОВ "ЗЕВС" податку на прибуток підприємства на загальну суму 36585 грн. за період І квартал 2012 року та заниженням податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 34533 грн. за період січень 2012 року, на підставі зазначеного акта перевірки ДПІ в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області 03.07.2014 були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №/1826 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 45731,25 грн., в тому числі за основним платежем 36585 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 9146,25 грн.;

- №/1825 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 43166,25 грн., в тому числі за основним платежем 34533 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8633,25 грн. (а.с. 26).

Як свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначені податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем 05.07.2014 (а.с. 27).

Сума податку на прибуток приватних підприємств, нарахована до сплати податковою інспекцією згідно податкового повідомлення-рішення №/1826 від 03.07.2014, ТОВ "ЗЕВС" в повному обсязі сплачена не була, що, з урахуванням часткової переплати в сумі 16,57 грн. та нарахованої пені в сумі 7090,47 грн., призвело до утворення податкового боргу в розмірі 52805,15 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с. 28).

Сума податку на додану вартість, нарахована до сплати податковою інспекцією згідно податкового повідомлення-рішення №/1825 від 03.07.2014, ТОВ "ЗЕВС" в повному обсязі сплачена не була, що, з урахуванням переплати в сумі 133,01 грн. та нарахованої пені в сумі 7619,78 грн., призвело до утворення податкового боргу в розмірі 50653,02 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с. 29).

Враховуючи отримання позивачем вищезазначених податкових повідомлень-рішень, грошові зобов'язання з податку на прибуток та податку на додану вартість вважаються узгодженими.

У зв'язку з несплатою відповідачем узгоджених сум грошових зобов'язань, податкова інспекція звернулась до суду з вимогою про стягнення з ТОВ "ЗЕВС" зазначеної заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В свою чергу, відповідно до пункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з цією позовною заявою стала несплата відповідачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, з приводу чого суд звертає увагу на таке.

Відповідно до пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 ПК України платниками податку на прибуток підприємств з числа резидентів є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України у цьому розділі об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 152.9 ст. 152 ПК України для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарний квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік у разі сплати щомісячних авансових внесків, у порядку, визначеному пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу.

Податок на додану вартість та правова регламентація останнього встановлюються Розділом V ПК України.

Відповідно до пп. 1 п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 202.1 ст. 202 ПК України передбачено, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Пунктом 4.1.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлено, що кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пп. 129.1.2 п. 129.1 ПК України передбачено, що пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з несплатою у встановлені законодавством строки грошових зобов'язань, а також виявленням заниження податкових зобов'язань позивачем була нарахована пеня, яка станом на момент розгляду справи не сплачена в повному обсязі, зокрема: з податку на додану вартість - в сумі 7619,78 грн., з податку на прибуток приватних підприємств - в сумі 7090,47 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов'язань за податковими повідомленнями-рішеннями на загальну суму 103458,17 грн. відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно якого податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріали справи свідчать, що 07.08.2014 ДПІ в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕВС" була виставлена податкова вимога № 995-25 про сплату податкового боргу в сумі 103458,17 грн., яка отримана відповідачем 26.08.2014, про що свідчить відмітка про отримання податкової вимоги директором Єфремовим А.М. (а.с. 30).

Щодо способу захисту права позивача за позовом суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача.

Відповідач у порядку, передбаченому ст. 71 КАС України, не надав заперечення на позов, докази оскарження податкових повідомлень-рішень позивача або доказів сплати заборгованості.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідають чинному законодавству та підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕВС" (08753, Київська область, Обухівський район, с. Германівка, вул. Б. Хмельницького, буд. 10, ідентифікаційний код 31394356) заборгованість з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств в сумі 103458,17 грн. (сто три тисячі чотириста п'ятдесят вісім гривень 17 коп.) в рахунок погашення податкового боргу платника податків шляхом зарахування на розподільчий рахунок 0449 в УДКСУ в Київській області, МФО 821018, ідентифікаційний код 37851055.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.