Справа № 807/1487/14
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Справа № 876/6082/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Тячівського району Закарпатської області в особі прокурора Тячівського району Братюка Владислава Петровича про визнання незаконною і протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и в :

16 квітня 2014 року позивач- ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача-прокуратури Закарпатської області в особі прокуратури Тячівського району Закарпатської області та прокурора Тячівського району Братюка Владислава Петровича, в якому просив визнати незаконною та протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на звернення громадян за заявою ОСОБА_1 від 25 лютого 2014 року, зобов'язати останнього надати письмову відповідь на звернення та копію висновку ВВБ в Закарпатській області ДБВ МВС України від 22 листопада 2013 року, справа №175 за заявою ОСОБА_1

В ході судового розгляду позивач просив залишити без розгляду позовну вимогу щодо зобов'язання відповідача надати копію висновку ВВБ в Закарпатській області ДБВ МВС України від 22 листопада 2013 року, справа №175 за заявою ОСОБА_1, яка ухвалою суду від 14 травня 2014 року була залишена без розгляду.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Закарпатської області в особі прокуратури Тячівського району Закарпатської області та прокурора Тячівського району Братюка Владислава Петровича про визнання незаконною та протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував того, що він подав заяву від 19 лютого 2014 року на ім'я прокурора Тячівського району про надання копії висновку ВВБ в Закарпатській області ДБВ МВС України від 22 листопада 2013 р., яку відповідач отримав 25 лютого 2014 р. Разом з тим, відповіді на вказану заяву у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» він не отримав, тому вважає, що наявна протиправна бездіяльність відповідача. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КАС України суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2014 року ОСОБА_1 подав заяву на ім'я прокурора Тячівського району про надання копії висновку ВВБ в Закарпатській області ДБВ МВС України від 22 листопада 2013 р., яку також надіслав поштовим зв'язком і яка згідно з поштовим повідомленням про вручення була вручена прокуратурі Тячівського району 25 лютого 2014 року. На вищевказані заяви 20 лютого 2014 року та 28 лютого 2014 року відповідачем було надано письмові відповіді, які надіслані поштовим зв'язком на адресу ОСОБА_1 (а.с.42-45).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на звернення позивача відповідачами були своєчасно надані обґрунтовані та вмотивовані відповіді, при наданні відповіді за зверненнями позивача, відповідачі діяли межах компетенції та із дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.15 Закону України «Про звернення громадян» передбачений обов'язок суб'єктів, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань, об'єктивно і вчасно розглядати звернення, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до вимог чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв.

Відповідно до ст.20 вищезгаданого Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи, на звернення позивача від 19 лютого 2014 року відповідачами були своєчасно надані та направлені вмотивовані відповіді від 20 лютого 2014 року № 90-82-13(1215) та від 28 лютого 2014 року №90-82-12(1376).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачами були своєчасно надані обґрунтовані та вмотивовані відповіді на звернення позивача ОСОБА_1, при наданні відповіді за зверненнями позивача, відповідачі діяли межах компетенції та із дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі № 807/1487/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик