Справа № 803/248/15-а
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Справа № 803/248/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Приходай Я.О.,

за участю представника позивача Поліщука І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Енко» до Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Енко» (далі - ПАТ «Енко») звернулося з позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (далі - Другий відділ ДВС Луцького МУЮ Волинської області) про скасування постанови від 01.12.2014 р. про арешт коштів боржника та зобов'язання зняти арешт коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 р. у справі № 803/724/13-а стягнуто з ПАТ «Енко» на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в розмірі 97 480 грн. 22 коп. На підставі виконавчого листа № 803/724/13-а 21.11.2014 р. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 р. у справі № 803/724/13-а заяву ПАТ «Енко» про розстрочення виконання судового рішення задоволено, рострочено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 р. у справі № 803/724/13-а терміном на 12 місяців шляхом здійснення платежів до 25-го числа щомісячно починаючи з січня 2015 року по грудень 2015 року включно в сумі 8 123 грн. 25 коп.

На виконання вказаної ухвали позивачем 23.01.2015 р. здійснено оплату заборгованості в розмірі 8 123 грн. 35 коп. Однак, представником позивача 06.02.2015 р. у приміщенні Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області отримано постанову від 01.12.2014 р. про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках та належать ПАТ «Енко» в розмірі 107 378 грн. 24 коп., яка позивачу не надсилалась. Крім того, арешт рахунків не дає змогу підприємству здійснювати оплату за отримані комунальні послуги, оплату обов'язкових податків та зборів, виплату заробітної плати працівникам. Позивач просить скасувати постанову державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області від 01.12.2014 р. про арешт коштів та зобов'язати відповідача зняти арешт коштів, що містяться на рахунках та належать ПАТ «Енко», у межах суми 107 378 грн. 24 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Від відповідача заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надійшло, про причини неприбуття представника до суду відповідач не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 р. у справі № 803/724/13-а стягнуто з ПАТ «Енко» на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в розмірі 97 480 грн. 22 коп.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

21.11.2014 р. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 803/724/13-а та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення до 28.11.2014 р.

Боржником судове рішення у вказаний строк не виконано, що підтверджено представником позивача у судовому засіданні.

Частина перша статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У зв'язку із тим, що боржником у наданий строк не виконано добровільно судове рішення, державним виконавцем розпочате примусове виконання рішення та винесено постанову від 01.12.2014 р. про стягнення виконавчого збору в сумі 9 748 грн. 02 коп. та витрат виконавчого провадження в сумі 150 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах.

Згідно із частинами першою - третьою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Відповідно до підпункту 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. за № 512/5, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Згідно із підпунктом 4.1.9 даної Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Таким чином, у випадку невиконання рішення суду у строк, встановлений для самостійного виконання, державний виконавець у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв'язку з відсутністю добровільного виконання боржником рішення державним виконавцем 01.12.2014 р. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках у банку та належать боржнику, в межах суми 107 378 грн. 24 коп., що включає в себе суму заборгованості за виконавчим листом в розмірі 97 480 грн. 22 коп., виконавчий збір в сумі 9 748 грн. 02 коп. та витрати виконавчого провадження в розмірі 150 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 р. у справі № 803/724/13-а заяву ПАТ «Енко» про розстрочення виконання судового рішення задоволено, розстрочено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 р. у справі № 803/724/13-а терміном на 12 місяців шляхом здійснення платежів до 25-го числа щомісячно починаючи з січня 2015 року по грудень 2015 року включно в сумі 8 123 грн. 25 коп.

Згідно із пунктом 3.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зупинення виконавчого провадження, відкладення провадження виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставою для скасування раніше вжитих заходів до примусового виконання рішення.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 статті 52 Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Таким чином, розстрочка виконання судового рішення не є підставою для скасування вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, яким є накладення арешту на кошти, у зв'язку з цим суд не приймає посилання представника позивача про наявність судового рішення про розстрочення виконання рішення суду як на підставу для скасування постанови про арешт коштів боржника, що знаходяться на банківських рахунках.

Інших доказів на підтвердження обґрунтованості своїх вимог позивачем не надано.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Зі змісту постанови про накладення арешту на кошти боржника від 01.12.2014 р. суд вбачає, що вказаною постановою накладено арешт на кошти у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а тому зняття арешту з коштів боржника призведе до несплати виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зняття арешту з рахунків та задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання ними копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 24 лютого 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук