Справа № 345/3742/14-а
Суддя: Бердан Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/3742/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді Бердан Н.В.

секретаря Слободян Т.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Матківської Г.Я.

представника третьої особи

на стороні відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Боднарівської сільської ради, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення Боднарівської сільської ради та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з свідоцтвом на забудову садиби, яке видано на ім»я позивача № 157 від 22.09.1981 року, йому, як забудівнику, дозволено будівництво на земельній ділянці площею 0,08 га, яка виділена з земель, що знаходилися в користуванні ОСОБА_6 Забудова дозволена виконкомом Калуської районної Ради народних депутатів №153 від 11.06.1980 року. Межі земельної ділянки відведено відповідною комісією, що підтверджується актом відводу земельної ділянки, розбивки будівель в натурі та передачі проектної документації від 10.07.1980 року.

Рішенням 17 сесії Боднарівської сільської ради від 29.12.1993 року, ОСОБА_1, передано у приватну власність земельні ділянки - 0,57 га, в тому числі 0,19 га - для обслуговування житлового будинку ( куди входить і 0,08 га, які були надані під забудову), 0,38 га - для ведення особистого селянського господарства. Після конфлікту з межівником земельних ділянок ОСОБА_7 , позивач в 2013 році виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та звернувся із заявою до Боднарівської сільської ради про її затвердження. Однак рішенням 19 сесії 6 демократичного скликання Боднарівської сільської ради від 20.12.2013 року зобов»язано сільського голову Галину Матківську не погоджувати позивачу технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та запропоновано вирішувати спірне земельне питання по АДРЕСА_1 з ОСОБА_5 в судовому порядку, оскільки останній стверджує, що частина земельної ділянки яка знаходиться біля житлового будинку ОСОБА_1, колись належала його батькам.

З часу винесення вищезазначеного рішення конфліктних ситуацій між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не було, поки останній не скосив городню ділянку площею 0,06 га, яка входить в землі для обслуговування житлового будинку і знаходиться біля самого будинку. Даний факт спонукав до повторного звернення із заявою до Боднарівської сільської ради про винесення питання щодо погодження технічної документації із землеустрою на розгляд сесії сільської ради.

Рішенням 22 сесії 6 демократичного скликання Боднарівської сільської ради від 24.07.2014 року залишено без змін рішення сесії сільської ради від 20.12.2013 року, де зобов»язано сільського голову Галину Матківську не погоджувати позивачу технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та запропоновано вирішувати спірне земельне питання по АДРЕСА_1 з ОСОБА_5 в судовому порядку. Вважаючи дане рішення незаконним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства України, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити.

Представник позивача підтримала свого довірителя та суду пояснила, що технічна документація не виноситься на обговорення сесії сільської ради, а розглядається суто сільським головою, який і погоджує її, оскільки в самому акті погодження меж земельних ділянок в натурі чітко зазначено «голова Боднарівської сільської ради», а не сесія чи виконком сільської ради. Також ОСОБА_5 не являється межівником земельних ділянок, які ОСОБА_1 хоче приватизувати. Будь-які документи, що свідчать про право користування спірними земельними ділянками у відповідача відсутні, а посилання на те, що частина земельної ділянки , якою користується позивач, колись належала його батькові є безпідставними, не обґрунтованими та такими що суперечать вимогам Земельного законодавства. Однак Боднарівська сільська рада не взяла даний факт до уваги. Тому просить визнати незаконним та скасувати рішення 22 сесії 6 демократичного скликання Боднарівської сільської ради від 24.07.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою», а голову Боднарівської сільської ради - Матківську Галину, погодити ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Представник відповідача, сільський голова Матківська Г.Я., в судовому засіданні пояснила, що спірне рішення сесії сільської ради винесене правомірно. Погодити технічну документацію із землеустрою вона не може, так як ОСОБА_5 стверджує, що частина земельної ділянки, яку хоче приватизувати ОСОБА_1 належала його батькові, а тому на даний час тільки він має на цю землю право. Тобто в даному випадку виник спір про право на земельну ділянку, а тому без вирішення даного спору в судовому порядку, погодження технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 не є можливим.

ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що земельна ділянка, якою користується ОСОБА_1 належала його батькові. А тепер повинна належати йому. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 підтримав свого довірителя та суду пояснив, що вважає, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини і даний позов слід розглядати в порядку цивільного судочинства. А тому в задоволенні позову просить відмовити.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила свідчення третьої особи на стороні відповідача про те, що спірна земельна ділянка належала батькові ОСОБА_5, а той передав її в користування сина.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, суду пояснили що вони є межівниками ОСОБА_1 Знають, що спочатку спірну землю обробляв батько ОСОБА_5, а останні приблизно десять років землею користувався ОСОБА_1 ОСОБА_7 приватизувала свою земельну ділянку після конфліктів із позивачем, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодили ОСОБА_1 межі земельних ділянок в натурі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що жив з позивачем по сусідству десь до 1990 року. Підтвердив те, що родина ОСОБА_1 обробляла спірний город - орали, садили городину, косили траву.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що приходиться позивачу дружиною. У 80-их роках їм виділили ділянку для будівництва житлового будинку 0,8 га із земель ОСОБА_6 У1993 році сільська рада виділила ще ділянку землі і коло хати зараз є 0,19 га.

Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав:

За правилом встановленим ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України, Законами України та підзаконними нормативно-правовим актами.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як видно із рішення від 24 липня 2014р., 22 сесія 6 демократичного скликання Боднарівської сільської ради розглядала заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) /а.с.6/. У зв»язку з цим Боднарівська сільська рада повинна була прийняти рішення саме щодо розгляду заяви ОСОБА_1 і затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі або відмовити у затвердженні такої документації. Незважаючи на це, сільська рада не вирішила заяву позивача по суті, а прийняла оскаржуване рішення і залишила без змін рішення сесії сільської ради від 20.12.2013 року, яким зобов»язано сільського голову Галину Матківську не погоджувати ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою та запропоновано йому вирішувати спірне земельне питання з ОСОБА_5 в судовому порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб"єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення.

Тому, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що рішення 22 сесії 6 демократичного скликання Боднарівської сільської ради від 24.07.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою» слід вважати незаконним та скасувати його.

Що стосується позовної вимоги про зобов»язання сільського голову Боднарівської сільської ради - Матківську Галину погодити позивачу ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, то в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав:

Згідно копії свідоцтва № 157 від 22.09.1981 року /а.с.9/ ОСОБА_1 виділено земельну ділянку під забудову площею 0,08 га із земель, що знаходилися в користуванні ОСОБА_6 Межі земельної ділянки відведено відповідною комісією, що підтверджується актом відводу земельної ділянки, розбивки будівель в натурі та передачі проектної документації від 10.07.1980 року /а.с.10/.

Як вбачається з витягу рішення 17 сесії Боднарівської сільської ради від 29.12.1993 року, ОСОБА_1, жителю с.Боднарів, передано у приватну власність земельні ділянки - 0,57 га, в тому числі 0,19 га - для обслуговування житлового будинку, 0,38 га - для ведення особистого селянського господарства /а.с.12/. Однак сільська рада в даному рішенні не зазначила з яких земель ОСОБА_1 виділена земельна ділянка для обслуговування житлового будинку.

Згідно Архівного витягу від 03.06.2013 року №04-02/730 /а.с.11/ з протоколу 17 сесії Боднарівської сільської ради 21 скликання від 29.12.1993 року, вирішено: «Передати громадянам у приватну власність безоплатно земельні ділянки площею 141.4 В зв»язку з тим, що немає можливості видати державний акт на право приватної власності, видати план, як тимчасовий документ. Зареєструвати в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю в порядку поступлення заяв. Межі границь погоджені з усіма суміжними землекористувачами, але, враховуючи, що обмір земельних ділянок проведений без достатньої точності, при видачі Державного акта в межах погоджених границь можливі незначні зміни загальної площі».

Суд вважає, що оскільки ні позивач, ні ОСОБА_5 не змогли представити будь-яких документів про виділення їм спірної земельної ділянки, то у задоволенні позовної вимоги щодо зобов»язання сільського голови Боднарівської сільської ради - Матківської Г. погодити ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі - відмовити.

На підставі викладеного та ст. ст. 103, 106,198 ЗК України, керуючись ст. ст. 159 - 163, 167 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування», суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення 22 сесії 6 демократичного скликання Боднарівської сільської ради від 24.07.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою».

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції

подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України ,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧА: