Справа № 826/18881/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі за участю: представника позивача представника відповідачаБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Собківа Я.М. Чайка О.С. Давиденка О.Л. Кучеренко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аванте» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 січня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аванте» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження від 07.08.2014 № 2378, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аванте» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг в якому просило скасувати розпорядження від 07.08.2014 № 2378 «Про тимчасове зупинення (обмеження) дії ліцензії ПрАТ СК «Аванте» на провадження страхової діяльності».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт про правопорушення ПрАТ «Страхова компанія «Аванте» законодавства про фінансові послуги від 24.06.2014 №797/13-15/13/8 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що відповідачем встановлено порушення позивачем ст. 31 Закону України «Про страхування» в частині представлення страхових резервів на звітні дати 30.09.2013, 31.12.2013, 31.03.2014 визначеними категоріями активів не у повному обсязі, а саме:

- станом на 30.09.2013 величина сформованих страхових резервів складала 138 000,8 тис. грн., з яких до суми прийнятих активів, яка розраховується з метою дотримання нормативу достатності активів, включаються суми часток перестраховика-нерезидента ТОВ «СК «АВИСТА-ГАРАНТ» (Росія) у страхових резервах у розмірі 138 000,0 тис. грн.., який на момент укладання договору перестрахування не відповідає вимогам, встановленим законодавством з питань регулювання ринків фінансових послуг, а саме: не має рейтингу фінансової надійності (стійкості), визначеного міжнародними рейтинговими агентствами A.M.Best (США), Moody's Investors Servise (США), Standard & Poor's (США), Fitch Ratings (Великобританія).

Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про страхування» та з урахуванням вимог та обмежень встановлених у розділах ІІІ та ІV Положення про обов'язкові критерії та нормативи достатності, диверсифікованості та якості активів, якими представлені страхові резерви з видів страхування, інших ніж страхування життя, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 08.10.2009 №741 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2009 за №1099/17115 величина сформованих страхових резервів у розмірі 138 000,8 тис грн. може бути представлена коштами страхових резервів у розмірі 55 200,9 тис грн. (не представлено 82 800,6 тис грн.), а саме: грошовими коштами на поточних рахунках -0,0 тис грн.. (поточні рахунки арештовані); банківськими вкладами (депозитами) - 0,0 тис грн. (ПАТ «Зембанк» в процесі ліквідування з 2010 року); акціями українських емітентів - 27 600,2 тис грн.; облігаціями ПАТ «Зембанк» - 0,0 тис грн. (ПАТ «Зембанк» в процесі ліквідування з 2010 року); інвестиціями в економіку України (4 об'єкта) 27 600,2 тис грн.; правами вимоги до перестраховиків - резидентів - 0,5 тис. грн.; правами вимоги до перестраховика - нерезидента ТОВ «СК «АВИСТА - ГАРАНТ» (Росія) - 0,0 тис грн.

- станом на 31.12.2013 величина сформованих страхових резервів складала 92 000,9 тис грн. з них до суми прийнятих активів, яка розраховується з метою дотримання нормативу достатності активів, включаються суми часток перестраховика-нерезидента ТОВ «СК «АВИСТА-ГАРАНТ» (Росія) у страхових резервах у розмірі 92 000,9 тис грн., який на момент укладання договору перестрахування не відповідає вимогам, встановленим законодавством з питань регулювання ринків фінансових послуг, а саме: не має рейтингу фінансової надійності (стійкості), визначеного міжнародними рейтинговими агентствами A.M.Best (США), Moody's Investors Servise (США), Standard & Poor's (США), Fitch Ratings (Великобританія).

Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про страхування» та з урахуванням вимог та обмежень встановлених у розділах ІІІ та ІV Положення про обов'язкові критерії та нормативи достатності, диверсифікованості та якості активів, якими представлені страхові резерви з видів страхування, інших ніж страхування життя, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 08.10.2009 №741 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2009 за №1099/17115 величина сформованих страхових резервів у розмірі 92 000,9 тис грн. може бути представлена коштами страхових резервів у розмірі 36 800,7 тис грн. (не представлено 55 200,2 тис грн.), а саме: грошовими коштами на поточних рахунках - 0,0 тис грн. (поточні рахунки арештовані); банківськими вкладами (депозитами) - 0,0 тис грн. (ПАТ «Зембанк» в процесі ліквідування з 2010 року); акціями українських емітентів - 18 400,2 тис грн.; облігаціями ПАТ «Зембанк» - 0,0 тис грн. (ПАТ «Зембанк» в процесі ліквідування з 2010 року); інвестиціями в економіку України (4 об'єкта) - 18 400,2 тис грн.; правами вимоги до перестраховиків - резидентів - 0,3 тис грн.; правами вимоги до перестраховика - нерезидента ТОВ «СК «АВИСТА - ГАРАНТ» (Росія) - 0,0 тис грн.

- станом на 31.03.2014 величина сформованих страхових резервів складала 46 000,0 тис грн., з них до суми прийнятих активів, яка розраховується з метою дотримання нормативу достатності активів, включаються суми часток перестраховика-нерезидента ТОВ «СК «АВИСТА-ГАРАНТ» (Росія) у страхових резервах у розмірі 46 000,0 тис грн. який на момент укладання договору перестрахування не відповідає вимогам, встановленим законодавством з питань регулювання ринків фінансових послуг, а саме: не має рейтингу фінансової надійності (стійкості), визначеного міжнародними рейтинговими агентствами A.M.Best (США), Moody's Investors Servise (США), Standard & Poor's (США), Fitch Ratings (Великобританія) та облігації ПАТ «Зембанк» у сумі 1 540,0 тис грн. щодо якого постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2010 №375 прийняти рішення про його ліквідацію.

Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про страхування» та з урахуванням вимог та обмежень встановлених у розділах ІІІ та ІV Положення про обов'язкові критерії та нормативи достатності, диверсифікованості та якості активів, якими представлені страхові резерви з видів страхування, інших ніж страхування життя, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 08.10.2009 №741 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2009 за №1099/17115 величина сформованих страхових резервів у розмірі 46 000,0 тис грн. може бути представлена коштами страхових резервів у розмірі 18 400,0 тис грн. (не представлено 27 600,0 тис грн.), а саме: грошовими коштами на поточних рахунках - 0,0 тис грн. (поточні рахунки арештовані); банківськими вкладами (депозитами) - 0,0 тис грн. (ПАТ «Зембанк» в процесі ліквідування з 2010 року); акціями українських емітентів - 9 200,0 тис грн.; облігаціями ПАТ «Зембанк» - 0,0 тис грн. (ПАТ «Зембанк» в процесі ліквідування з 2010 року); інвестиціями в економіку України (4 об'єкта) - 9 200,0 тис грн.; правами вимоги до перестраховиків - резидентів - 0,0 тис грн.; правами вимоги до перестраховика - нерезидента ТОВ «СК «АВИСТА - ГАРАНТ» (Росія) - 0,0 тис грн.

Зазначена інформація свідчить про порушення позивачем станом АН 30.09.2013, 31.12.2013, 31.03.2014 вимог ч. 20 ст. 31 Закону України «Про страхування», вимог п. 2.7 розділу 4 Положення №741, вимог п. 3.1 розділу 3 Положення №741 , вимог п. 2.8 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.2003 №40, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.09.2003 №805/8126.

За результатом розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг відповідачем прийнято розпорядження від 07.08.2014 № 2378, яким тимчасово зупинено (обмежено) дію ліцензії ПрАТ «Страхова компанія «Аванте» на провадження страхової діяльності згідно з переліком.

Позивачем не заперечується факт порушення ст. 31 Закону України «Про страхування» в частині представлення страхових резервів на звітні дати 30.09.2013, 31.12.2013, 31.03.2014 визначеними категоріями активів не у повному обсязі, отже в силу норм ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України факти вказаних вище порушень згадуваної норми Закону України «Про страхування» не потребує доказування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що вказані в оскарженому розпорядженні порушення усунуто позивачем станом на 25.04.2014.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції відповідно до п. 10 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Статтею 40 згадуваного Закону визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб врегульовано Законом України «Про страхування».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про страхування», державний нагляд за страховою діяльністю здійснюється з метою дотримання вимог законодавства України про страхування, ефективного розвитку страхових послуг, запобігання неплатоспроможності страховиків та захисту інтересів страхувальників.

Державний нагляд за страховою діяльністю на території України здійснюється Уповноваженим органом та його органами на місцях.

Порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження визначено Положенням про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затверджених розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.4 Положення заходи впливу застосовуються в порядку, визначеному цим Положенням.

Згідно із п. 2.1 Положення Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг";4) тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Повноваження Нацкомфінпослуг щодо обмеження або відкликання ліцензії страховика на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг реалізуються відповідно до Закону України «Про страхування».

Згідно із п. 2.5 Положення рішення про тимчасове зупинення (обмеження) дії ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг оформляється у вигляді письмового розпорядження Нацкомфінпослуг, яким особі забороняється укладати договори зі споживачами фінансових послуг щодо зазначеного в рішенні виду (видів) фінансових послуг із можливістю подальшого поновлення дії ліцензії.

Статтею 37 Закону України «Про страхування» визначено, зокрема, що уповноважений орган має право: Уповноважений орган має право:

1) одержувати в установленому порядку від страховиків звітність про страхову діяльність, інформацію про їх фінансове становище та необхідні пояснення щодо звітних даних, а від підприємств, установ (у тому числі банків), організацій і фізичних осіб - інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань;

2) проводити перевірку щодо правильності застосування страховиками законодавства України про страхову діяльність і достовірності їх звітності за показниками, що характеризують виконання договорів страхування, не частіше одного разу на рік призначати проведення за рахунок страховика додаткової обов'язкової аудиторської перевірки з визначенням аудитора;

3) відкликати ліцензію на провадження страхової діяльності філією страховика-нерезидента, якщо страховика-нерезидента позбавлено ліцензії на провадження страхової діяльності або якщо його ліквідовано/оголошено банкрутом у країні, в якій його зареєстровано;

4) видавати приписи страховикам про усунення виявлених порушень вимог законодавства про страхову діяльність, а у разі їх невиконання зупиняти чи обмежувати дію ліцензій цих страховиків до усунення виявлених порушень або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення з державного реєстру страховиків (перестраховиків).

З системного аналізу викладеного вбачається, що ст. 37 Закону України «Про страхування» наділяє відповідача правом на обмеження чи зупинення дії ліцензії страховика в разі невиконання таким страховиком припису про усунення виявлених порушень.

Проте, п. 7.2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 №40, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за №805/8126 (далі - Ліцензійні умови) визначено, що підставами для тимчасового зупинення (обмеження) дії ліцензії є, зокрема, недотримання страховиком на будь-яку дату вимог законодавства в частині формування та/або розміщення страхових резервів, інших гарантійних страхових резервних фондів, а також обов'язкових критеріїв і нормативів достатності капіталу та платоспроможності, ліквідності, прибутковості, якості активів та ризиковості операцій, інших показників і вимог, що обмежують ризики за операціями з фінансовими активами.

Оскільки, позивачем допущено порушення вимог законодавства в частині формування та/або розміщення страхових резервів, інших гарантійних страхових резервних фондів, а також обов'язкових критеріїв і нормативів достатності капіталу та платоспроможності, ліквідності, прибутковості, якості активів та ризиковості операцій, інших показників і вимог, що обмежують ризики за операціями з фінансовими активами, що відповідно до п. 7.2 Ліцензійних вимог є підставою саме для зупинення дії ліцензії страховика, отже при прийнятті розпорядження про тимчасову дію ліцензії позивача без попереднього винесення припису про усунення порушень законодавства, відповідач діяв відповідно до вказаних вище норм законодавства.

Відповідно до пп. 5 п. 3 Положення про Нацкомфінпослуг, основним завдання відповідача є захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання та припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Не дотримання позивачем вимог до страхових резервів у разі настання страхового випадку ставить під загрозу можливість страхового відшкодування споживачам фінансових послуг.

Отже, оскаржене розпорядження прийнято з метою визначеною Положенням про Нацкомфінпослуг.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що тимчасове зупинення дії ліцензії позивач оскарженим розпорядженням не позбавляє права позивача на усунення порушень, які слугували підставою для прийняття такого розпорядження, з подальшим вирішенням питання щодо прийняття рішення про відновлення дії ліцензії.

Щодо твердження позивача, що ним усунуто порушення законодавства, про що повідомлено відповідача, колегія суддів зазначає, що правомірність дій/бездіяльності відповідача щодо прийняття рішення про відновлення дії ліцензії позивача не є предметом вирішення даної справи.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним розпорядження, позивачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аванте» не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аванте» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 27.02.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.