Справа № 802/4047/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 лютого 2015 р. Справа № 802/4047/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Ємельянова Р.І.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Романовича С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Козятинської ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Зазначав, що відповідачем, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ №000493 від 26.03.2014 року, встановлено порушення вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та відповідно до ст.17 вказаного Закону, в зв'язку з чим прийняте податкове повідомлення-рішенням від 10.11.2014 року №, яким застосовано фінансові санкцій у сумі 6800,00 грн.

На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки податковий орган мав винести рішення про застосування фінансових санкцій, а не податкове повідомлення-рішення. Крім того, при прийняті рішення Козятинською ОДПІ порушені строки застосування фінансових санкцій.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що Козятинська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення поза межами своєї компетенції, так як, мала винести рішення про застосування фінансових санкцій, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що основний вид економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АВ №186683 (а.с. 10).

26.03.2014 року працівниками Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області виявлено факт продажу продавцем ОСОБА_3, неповнолітній особі пачки сигарет, за результатами чого складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу ВІ №000493 від 26.03.2014 року про адміністративне правопорушення відносно продавця ОСОБА_3, встановлено, що 26.03.014 року близько 19 год. 30 хв. у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться у АДРЕСА_2, здійснено продаж пачки сигарет неповнолітній особі ОСОБА_4, чим вчинено адміністративне порушення, передбачене ч. 2 ст.156 КУпАП України (а.с. 37).

У письмових поясненнях від 26.03.2014 року продавець ОСОБА_3 підтвердила продаж нею пачки сигарет вказаній особі, пояснивши зазначене тим, що у магазин зайшли два невідомі хлопці та один з них попросив продати сигарети. Запитавши скільки йому років останній відповів що йому 18 років (а.с. 39).

У письмових поясненнях від 26.03.2014 року, ОСОБА_4 пояснив, що зайшовши у магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" 26.03.2014 року попросив у продавця пачку сигарет, яка запитала скільки йому років, на що відповів шістнадцять, продавець подумала, що повнолітній та продала сигарети. На зупинці підійшли працівниками міліції та запитали де я придбав сигарети, я зізнався. (а.с.40).

Заступником начальника Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області відповідно до постанови від 26.03.2014 року у справі про адміністративне правопорушення матеріали адміністративної справи направлено на розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Калинівської міської ради.

Згідно постанови №195 від 08.04.2014 року Калинівської міської ради за вчинення порушення - продаж неповнолітній особі пачки сигарет, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калинівської міської ради відносно гр. ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн. (а.с. 50).

Таким чином, факт реалізації неповнолітній особі тютюнових виробів мав місце та вчинений продавцем ОСОБА_3, яка працює у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", власником, якого є ФОП ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами адміністративної справи, письмовими поясненнями ОСОБА_3, неповнолітньої особи, протоколом про адміністративне правопорушення, постановою Калинівської міської ради.

Крім того, судом встановлено, що Козятинською ОДПІ ГУ Міндоходів (Калинівське відділення) прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.11.2014 р. №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 6800,00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років (а.с. 9).

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали вищевказані матеріали Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, зокрема протокол про адміністративне правопорушення ВІ №000493 від 26.03.2014 р., в якому зафіксовано правопорушення 26.03.2014 р. реалізації продавцем магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_3 пачки сигарет неповнолітньому ОСОБА_4

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами визначено органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Так, відповідно до статті 19-1 Податкового кодексу України, однією із функцій органів доходів і зборів є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Водночас, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР регламентований спеціальним Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02 червня 2003 року.

За таких умов, вищезазначені положення Податкового кодексу України слід розглядати у системному зв'язку з приписами інших законодавчих актів, які унормовують порядок здійснення податковими органами заходів щодо адміністрування порушень, виявлених у сфері законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В даному випадку підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали саме матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктом підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема, протокол Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області про адміністративне правопорушення від 26.03.2014 року №000493, яким встановлено порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про держане регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Частиною першою статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Cтаття 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях передбачає анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Згідно частини 1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, особам, які не досягли 18 років.

Частиною 4 вказаної статті Закону визначено, що продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється (ч.5 ст.15-3 цього Закону).

Згідно ч. 1 ст.17 вказаного Закону за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абз. 9 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення вимог ст.15-3 цього Закону - до суб'єктів господарювання застосовується штрафні санкції у розмірі 6800,00 грн.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачиних статтею 17 Закону, визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790.

Згідно п. 2 вказаного Порядку до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Відповідно до абзацу 3 пункт 5 Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Отже, посилання позивача на те, що податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням законодавства є хибним та розцінюється судом як таке, що не свідчить про протиправний характер спірного рішення.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що реалізовуючи свої повноваження щодо контролю за дотриманням суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавства щодо виробництва, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, Козятинською ОДПІ ГУ Міндоходів (Калинівське відділення) прийняте податкове повідомлення-рішення від 10.11.2014 р. №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 6800,00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років - правомірно, в межах компетенції, а посилання позивача на неправомірність прийняття податкового повідомлення-рішення Козятинською ОДПІ є безпідставними.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Суд не погоджується з твердженням позивача про порушення строків застосування фінансових санкцій Козятинською ОДПІ, оскільки вони не мають законодавчого підґрунтя. Частиною 1 статті 250 Господарського кодексу України передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Однак, згідно частини 2 цієї ж статті, встановлено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно частини 4 статті 69 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.1, 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційнй код НОМЕР_1) до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 (тридцять) копійок.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович