Справа № 802/3968/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 лютого 2015 р. Справа № 802/3968/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

за участі секретаря судового засідання Череватої А.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Євчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій неправомірними, поновлення на посаді, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій неправомірними, поновлення на посаді, стягнення коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області України у Вінницькій області №178 від 31 жовтня 2014 року його звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України відповідно до підпункту "і" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29 липня 1991 року.

Позивач не погоджується із вказаним вище наказом, оскільки службове розслідування щодо нього проведено необ'єктивно та упереджено.

Відтак, вважає, що звільнення його з підстав непроходження випробування в період іспитового строку є незаконним.

Саме тому позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області №178 о/с від 31 жовтня 2014 року, поновити його на посаді, визнати протиправними дії відповідача щодо звільнення його із займаної посади, а також стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, викладені в позовній заяві, та просили адміністративний позов задовольнити. Окрім того, представник позивача звернула увагу на відсутність нормативного документу, який би врегульовував особливості проходження служби в період іспитового строку, а тому саме прийняття на службу з випробуванням, та, як наслідок, звільнення зі служби в зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку є незаконним. Також представник позивача зазначила, що у висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками міліції БПСМОП «Вінниця» не вказано, які саме норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України порушено ОСОБА_1

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись при цьому на письмові заперечення, наявні в матеріалах справи. Додатково пояснила, що наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області №76 о/с від 16 травня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Вінниця» з випробувальним терміном 12 місяців. З приводу прийняття позивача на роботу з випробувальним терміном пояснила, що Законом України «Про міліцію», а також Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено можливість прийняття на службу в органи внутрішніх справ з випробувальним терміном.

Проте, в ході служби ОСОБА_1 допускав порушення трудової дисципліни (перебування на службі в стані алкогольного сп'яніння, невиконання розпоряджень вищестоящого керівництва, залишення місця служби без дозволу, а також підбурювання до бунту проти керівництва), за що і був звільнений з органів внутрішніх справ наказом управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області №178 о/с від 31 жовтня 2014 року як такий, що не пройшов випробування в період іспитового строку.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

У зв'язку із погіршенням оперативної обстановки у південно-східних регіонах України Міністр внутрішніх справ України доручив в тому числі й управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області вжити невідкладних заходів з укомплектування підрозділів особливого призначення патрульної служби.

На виконання такого доручення наказом управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області №76 о/с від 16 травня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Вінниця" з випробувальним терміном 12 місяців.

Судом встановлено, що позивача прийнято на службу в органи внутрішніх справ на підставі власноручно написаної ним заяви, у якій просив прийняти його на службу з іспитовим терміном до одного року.

29 вересня 2014 року з метою охорони громадського порядку позивач у складі батальйону особливого призначення «Вінниця» відбув у зону проведення антитерористичної операції в місто Попасна Луганської області.

Проте, вже 02 жовтня 2014 року на ім'я начальника управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області керівником загону БПСМОП "Вінниця" ОСОБА_4 подано рапорт, у якому йдеться про те, що ОСОБА_1 під час несення служби перебував у наряді з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а також не виконував розпоряджень командира батальйону. З огляду на це заявник просив провести службове розслідування.

Судом також встановлено, що на ім'я командира загону БПСМОП "Вінниця" ОСОБА_4 з приводу даних обставин подано рапорти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

У зв'язку з такими обставинами наказом управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 06 жовтня 2014 року проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками БПСМОП "Вінниця" під час перебування в місті Попасна Луганської області.

За результатами службового розслідування комісією складено висновок, у якому йдеться про часткове підтвердження відомостей, які стали підставою для призначення службового розслідування, а також висновок вирішено направити командиру БПСМОП "Вінниця" для підготовки клопотання про доцільність звільнення з органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1 та деяких інших працівників міліції.

На виконання рекомендацій комісії командир БПСМОП "Вінниця" Мороз Р.О. оформив клопотання про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ та вніс подання начальнику управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку.

31 жовтня 2014 року своїм наказом №178 о/с начальник управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області звільнив ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України відповідно до підпункту "і" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29 липня 1991 року.

Надаючи правову оцінку наказу, що оскаржується, суд зважає на таке.

Особливості проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки врегульовано Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29 липня 1991 року (надалі - Положення).

Так, пунктом 3 цього Положення передбачено, що на службу в органи внутрішніх справ приймаються на добровільних засадах особи, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), здатні за особистими якостями, освітою і станом здоров'я виконувати покладені на них обов'язки. Під час прийняття на службу може бути встановлено іспитовий строк тривалістю до одного року. Особливості проходження служби в період іспитового строку визначаються МВС.

Аналогічні за змістом положення містяться й у статті 17 Закону України «Про міліцію».

Згідно з пунктом 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України та відповідальність за їх не виконання передбачені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

У присязі, яку давав ОСОБА_1, йдеться про те, що окрім іншого він буде сумлінним і дисциплінованим працівником; також присягнув з високою відповідальністю виконувати службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, тощо.

Функціональними обов'язками командира роти БПСМОП «Вінниця» ОСОБА_1 передбачено, що він безпосередньо підпорядковується командиру батальйону і зобов'язаний вживати необхідних заходів щодо поліпшення якості несення служби, зміцнення дисципліни і статутного порядку, тощо.

Підстави звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу зі служби в запас передбачені пунктом 64 Положення, серед яких і у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ саме на підставі підпункту "і" пункту 64 Положення.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що визначальним фактором звільнення з підстав непроходження випробування в період іспитового строку є обставини, які в своїй сукупності дають можливість стверджувати про суттєві порушення службової дисципліни з боку працівника органів внутрішніх справ.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач, перебуваючи у зоні антитерористичної операції в місті Попасна Луганської області, допустив порушення службової дисципліни, що є несумісним із продовженням служби в органах внутрішніх справ.

Зокрема, як свідчать матеріали службового розслідування, ОСОБА_1 під час несення служби в наряді мав ознаки алкогольного сп'яніння, в зв'язку із чим командир БПСМОП «Вінниця» ОСОБА_4 ініціював проведення службового розслідування по цьому факту.

В ході службового розслідування відібрано пояснення у працівників, які були свідками подій, що мали місце в ніч з 01 на 02 жовтня 2014 року.

З пояснень працівників органу внутрішніх справ ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 випливає те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння.

При цьому суд враховує також і те, що будь-яких доказів, які б спростовували цю обставину, позивачем не надано.

Окрім того, суд звертає увагу на деякі суперечності, що мали місце у поясненнях позивача. Так, у письмових поясненнях, що давалися ОСОБА_1 в ході службового розслідування, він вказав на те, що перебував у кімнаті №16 разом з ОСОБА_11, коли до неї увійшов ОСОБА_4 Разом із тим, під час надання усних пояснень в ході судового розгляду позивач зазначив, що у кімнаті №16 перебував він, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а ОСОБА_4 в цю кімнату взагалі не заходив.

Відтак, за наведених обставин суд вважає, що доказів, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 під час несення служби з ознаками алкогольного сп'яніння, достатньо для того аби констатувати, що такі дії позивача шкодять інтересам служби та є неприпустимими для працівника органу внутрішніх справ.

Більше того, будь-яких доказів у спростування таких обставин, окрім власних пояснень, позивач не наводить, що ставить такі пояснення під сумнів.

Окрему увагу суд звертає також і на те, що позивач залишив місце несення служби (в період перебування у кімнаті №16), не повідомивши при цьому свого керівника, чим порушив правила несення служби.

Наведені обставини в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що є несумнісним з продовженням несення служби, адже такі дії останнього в особливий період несення такої служби є неприпустимими.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків службового розслідування в частині, що стосується недоцільності продовжувати нести службу ОСОБА_1

При цьому суд критично оцінює посилання представника позивача як на підставу для скасування наказу про звільнення на те, що у висновку службового розслідування не зазначено конкретних норм Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, що порушені позивачем, оскільки саме по собі не зазначення положень нормативного документа не може свідчити про відсутність того чи іншого порушення. Натомість, в ході судового розгляду знайшли підтвердження порушення позивачем службової дисципліни, що є несумнісним з продовженням перебування його на службі в органах внутрішніх справ.

Не заслуговують також на увагу посилання представника позивача на те, що відсутній нормативний документ, який би врегульовував особливості проходження служби в період іспитового строку, а тому прийняття на службу з випробуванням, та, як наслідок, звільнення зі служби в зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку є незаконним. На безпідставність таких посилань вказує та обставина, що статтею 17 Закону України «Про міліцію» та пунктом 3 Положення передбачено можливість прийняття на службу в органи внутрішніх справ з випробуванням. Більше того, сам позивач у заяві про прийняття на службу просив визначити йому іспитовий строк.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача в частині звільнення його зі служби, скасування наказу №178 о/с від 31 жовтня 2014 року, поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають з підстав, що наведені вище.

Не підлягає задоволенню також і вимога позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 1000 гривень з огляду на недоведеність того, що позивач зазнав страждань від його звільнення на відповідну суму. Більше того, відмова у задоволенні позову в частині скасування наказу про звільнення позивача та його поновлення на посаді свідчить про обґрунтованість його звільнення та, як наслідок, відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Відтак, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини адміністративний позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності понесених судових витрат відсутні підстави для їх компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар