Справа № 712/11360/14а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Степанюка А.Г., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, Черкаського міського голови на Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Черкаського міського голови, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про визнання незаконним та скасування Розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, коефіцієнту інфляції за період вимушеного прогулу, моральної шкоди та плати за юридичні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачами подано апеляційні скарги, в яких вони просять судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача та представників Відповідачів, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з частиною першою ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту апеляційних скарг, Відповідачами фактично оскаржено судове рішення лише в частині задоволення адміністративного позову. З урахуванням приписів зазначеної процесуальної норми в апеляційному порядку переглядається судове рішення лише в частині, яка стала підставою для звернення з апеляційними скаргами.

Розпорядженням Виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про звільнення ОСОБА_2» від 18 травня 2007 року №95-р(к), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.39,40), начальника управління освіти міськвиконкому ОСОБА_2 за неналежне виконання посадових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до призупинення навчального процесу в ЗОШ 1-Ш ступенів №25 м. Черкаси та ускладнення проведення в повному обсязі медичних протиепідемічних заходів в осередку інфекційного захворювання звільнено з роботи 18 травня 2007 року по пункту 1 статті 41 КЗпП України (одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником установи).

Із зазначеного вище Розпорядження вбачається, що з метою встановлення законності та правомірності дій керівництва освіти міськвиконкому щодо погодження начальником цього управління ОСОБА_2 призупинення занять в період з 22 по 25 березня 2007 року у ЗОШ 1-Ш ступенів №25 м.Черкаси у зв'язку з захворюванням дітей на менінгококову інфекцію та можливого перевищення при цьому ним своїх повноважень Розпорядженням від 23.03.2007 року №83-р призначено службове розслідування. 27 березня 2007 року прокурором Придніпровського району м. Черкаси на адресу міського голови направлено постанову про порушення дисциплінарного провадження стосовно начальника управління освіти Черкаського міськвиконкому ОСОБА_2 за неналежне виконання ним своїх посадових обов'язків, перевищення ним своїх повноважень щодо призупинення занять в ЗОШ 1-Ш ступенів №25 м. Черкаси. В результаті проведення службового розслідування встановлено, що заняття в зазначеній школі призупинено наказом директора цієї школи за погодженням з начальником управління освіти міськвиконкому ОСОБА_2 Внаслідок таких дій начальника управління освіти міськвиконкому ОСОБА_2 працівники Черкаської міської СЕС, які не мали адрес учнів, повинні були встановлювати адреси і відвідувати дітей за місцем їх проживання, що ускладнювало і затримувало по термінах виявлення можливих інших джерел аналогічного захворювання в учнів. Оскільки декілька учнів були відсутні за місцем проживання, вибули в інші місця, це також ускладнювало їх обстеження та могло негативно вплинути на стан розповсюдження цього захворювання серед населення за межами м. Черкаси. Питання щодо призупинення занять в навчальному закладі згідно з Законами України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Про освіту», «Про захист населення від інфекційних хвороб» та іншими нормативно - правовими актами відноситься до компетенції органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно - епідеміологічної служби. Таким чином, грубо порушуючи діюче законодавство, начальник управління освіти міськвиконкому ОСОБА_2 самовільно, в результаті неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків, перевищив свої службові повноваження, надавши погодження директору ЗОШ 1-Ш ступенів №25 м. Черкаси щодо призупинення занять в школі без відповідного рішення органу місцевого самоврядування. Обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2, в ході розслідування не виявлено. З метою недопущення в подальшому порушень та на виконання постанови прокурора Придніпровського району м. Черкаси, враховуючи вимоги ст. 40 КЗпП України щодо недопущення звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності та ст. 48 цього ж Кодексу, відповідно до якої дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2010 року Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 квітня 2009 року у даній справі скасовано; прийнято нову Постанову, якою позовні вимоги задоволено частково; визнано незаконним та скасовано Розпорядження Черкаського міського голови«Про звільнення ОСОБА_2» №95-р від 18.05.2007 року поновлено Позивача на роботі на посаді начальника управління освіти Черкаського міськвиконкому з 18 травня 2007 року; стягнуто середнього заробітку за період з 18.05.2007 року по 21.04.2009 року в сумі 111309,12 грн.

Проте, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2014 року касаційну скаргу Черкаського міського голови задоволено частково; зазначені судові рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини п'ятої ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотивів, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Як вбачається із зазначеної Ухвали Вищого адміністративного суду України, підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції є заявлене Відповідачем клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, яке судами першої та апеляційної інстанцій не розглянуто.

Проте, Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 08 жовтня 2014 року в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку із застосуванням строку звернення до суду відмовлено; поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду з позовом.

А згідно з частиною другою ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу законів про працю від 10 грудня 1971 року №322-VIII (надалі - Кодекс законів про працю), в чинній на час звільнення Позивача на підставі оскарженого Розпорядження редакції, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Як зазначено в п.п. 22, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника; вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

12 березня 2007 року Директором Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 ОСОБА_3 до Позивача направлено Повідомлення №69, копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.7), що в ніч з ІНФОРМАЦІЯ_2 року о другій годині ночі внаслідок відмови функціонування нирок (діагноз-менінгококкцемія) померла учениця 3-А класу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 березня 2007 року до адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 надійшло Звернення батьків учнів 1-11 класів (Т.1, а.с.11, 12) з проханням закрити школу на карантин на декілька днів та провести за цей час повну дезінфекцію класних кімнат та шкільних приміщень. Крім того, у Зверненнях зазначено, що в разі не виконання їх умов, з 21.03.2007 року вони не пустять дітей до школи.

20 березня 2007 року директором Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 ОСОБА_3 на адресу Позивача надіслано Лист (за вих. №77), копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.13), в якому зазначено, що за період з 12.03.2007 року по 20.03.2007 року з причини батьківського реагування на факт наявності вірусу відвідування школи учнями становила близько 50% від їх загальної чисельності у зв'язку з чим він просить ввести карантин в установі освіти з 22.03.2007 року по 25.03.2007 року.

Із зазначеного Листа вбачається, що Позивачем 20.03.2007 року погоджено вимоги директора Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25, у зв'язку з чим, Наказом директора Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 «Про стабілізацію санітарно - епідеміологічної ситуації та зняття психологічної напруги в навчальному закладі» від 21 березня 2007 року №50, копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.14), зокрема призупинено навчання з 22.03 по 25.03.2007 року.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що призупинення занять у школі не могло вплинути на хід протиепідемічних заходів.

Більш того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивач, даючи згоду на призупинення занять у школі, виходив з необхідності зняти соціальну напругу в школі, запобігти поширенню інфекції на інших осіб, тобто виходив з інтересів школярів, їх батьків, працівників та керівництва школи.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у діях Позивача ознак одноразового грубого порушення його службових обов'язків, у зв'язку з чим, оскаржене Розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, а Позивач - поновленню на посаді.

Щодо неможливості поновлення Позивача на посаді, яку він обіймав до його звільнення, у зв'язку з ліквідацією структурного підрозділу «Управління освіти виконавчого комітету Черкаської міської ради» та посади «Начальника Управління освіти виконавчого комітету Черкаської міської ради» колегія суддів встановила наступне.

Згідно з частиною першою ст. 235 Кодексу законів про працю, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Щодо правильності визначення суми, що підлягає виплаті Позивачу за час вимушеного прогулу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою ст. 235 Кодексу законів про працю, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

А як вбачається з п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року № 348).

З урахуванням наведеного вище, середній заробіток за час вимушеного прогулу Позивача підлягає виплаті за період з 18 травня 2007 року по день ухвалення судового рішення - 08 жовтня 2014 року, а її обчислення здійснюється за Довідкою про його заробітну плату.

Проте, Позивачу за Постановами Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2010 року у даній справі та від 29 січня 2014 року у справі №2а-410/11/2316 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаського міського голови, Департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та моральної шкоди стягнуто та ним отримано суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу - 111309,12 грн. за період з 18.05.2007 року по 21.04.2009 року та 83681,01 грн. за період з 22.04.2009 року по 22.10.2010 року, відповідно.

Розпорядженням Черкаського міського голови «Про поновлення на посаді ОСОБА_2» від 21.10.2010 року №263-р(к), копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.4, а.с.74) Позивача поновлено на посаді начальника управління освіти Черкаського міськвиконкому з 18 травня 2007 року.

А Розпорядженням Черкаського міського голови «Про звільнення ОСОБА_2 №347-р/к/ від 29 грудня 2010 року Позивача звільнено з посади начальника управління освіти Черкаського міськвиконкому.

Розпорядженням Черкаського міського голови «Про ОСОБА_2» від 20.08.2014 року №283-р(к), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.4, а.с.46), Розпорядження Черкаського міського голови «Про поновлення на посаді ОСОБА_2» від 21.10.2010 року №263-р(к) та від 29.12.2010 року №347-р/к «Про звільнення ОСОБА_2» скасовано, у зв'язку з чим, судом першої інстанції правомірно стягнуто на користь Позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період саме з 30 грудня 2010 року по день розгляду справи - 08 жовтня 2014 року з урахуванням отриманих Позивачем у зазначений період сум заробітної плати в Державному навчальному закладі «Черкаський професійний ліцей» та допомоги по безробіттю.

Як вбачається з Довідки Управління освіти Виконкому Черкаської міської ради від 01 серпня 2008 року №1403/28, копія якої також наявна в матеріалах справи (Т.4,а.с.67), середня заробітна плата начальника управління освіти складає 4541 грн.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, Черкаського міського голови залишити без задоволення, а Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 24.02.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.