Справа № 806/564/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м.Житомир справа № 806/564/15

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 27.01.2015 (ВП № 45631962),

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області від 27.01.2015 (ВП № 45631962) про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області зазначало, що спірна постанова винесена у зв'язку із невиконанням Управлінням виконавчого листа в адміністративній справі № 806/4775/14 в самостійному порядку. Однак, строк для самостійного виконання вказаного виконавчого листа постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2014 наданий не був. Постанова від 26.11.2014 отримана Управлінням лише 11 грудня 2014 року. На виконання цієї постанови та судового рішення, 16 грудня 2014 року наказом УМВС України в Житомирській області №349 о/с скасовано накази УМВС України в Житомирській області від 26.09.2014 № 929 та від 06.10.2014 №318 о/с у частині звільнення ОСОБА_1, про що листом від 17.12.2014 №11-1/3632 повідомлено відповідача. Позивач вважає, що рішення суду виконано ними самостійно. Державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження не вчинилось жодних дій щодо примусового виконання рішення суду, відтак постанова про стягнення з божника виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник позивача прибув до суду, подав заяву, в якій просив розглядати справу в письмовому провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача з'явилася до суду, надала письмові заперечення, в яких просила відмовити Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в задоволенні позову. При цьому вказала, що відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" якщо рішення підлягає негайному виконанню строк для самостійного виконання рішення суду боржнику не надається, тому оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 27.01.2015 є такою, що винесена у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження". Також подала заяву з проханням розглядати справу в письмовому провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у ній доказів.

У силу приписів ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Як видно із копії виконавчого провадження ВП № 45631962, 28 листопада 2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 45631962) з виконання виконавчого листа № 806/4775/14, виданого 27.11.2014 Житомирським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної служби, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області.

У цій постанові, зокрема, вказано при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Копію постанови державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження. Позивачем спірна постанова отримана 11.12.2014, що підтверджено відміткою на супровідному листі від 01.12.2014 № 25616, копія якого наявна у матеріалах справи.

27 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, якою з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області стягнуто виконавчий збір у розмірі 1360,00 грн.

Постанова обґрунтована тим, що боржником у наданий для самостійного виконання строк до 04.12.2014 виконавчий лист не виконано.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 17 Закону визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно зі частиною 1 статті 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 4 цієї статті Закону передбачено, що у разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Згідно зі п. 2 ч. 3 ст. 30 Закону, негайному виконанню підлягають рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника.

У разі якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 цього Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання (ч. 4 ст. 30 Закону).

У відповідності до статті 76 Закону рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Згідно зі ч.1 ст.75 Закону, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 28 Закону визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Із аналізу наведених правових норм слідує, що судове рішення в справі № 806/4775/14, на виконання якого 27.11.2014 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий листа, підлягало негайному виконанню. Відтак відповідачем строк для його самостійного виконання боржником не був та не мав бути наданий. У зв'язку з цим посилання у спірній постанові на ту обставину, що позивачу запропоновано виконати виконавчий лист в самостійному порядку в строк до 04.12.2014 не відповідає дійсності.

Більш того суд звертає увагу на те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

У даному випадку державний виконавець повинен був не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження перевірити виконання боржником судового рішення та, відповідно, невідкладно розпочати примусове його виконання. Однак, матеріали справи доказів того, що державним виконавцем вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого листа № 806/4775/14, виданого 27.11.2014 Житомирським окружним адміністративним судом, не містять.

Разом з цим матеріалими справи підтверджено, що на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 та постанови про відкриття виконавчого провадження ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Житомирській області ВП № 45631962 від 28.11.2014, т.в.о. начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області 16 грудня 2014 року видано наказ № 394 о/с, яким поновлено старшого сержанта міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної служби, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області з 06.10.2014.

Витяг з наказу від 16.12.2014 № 394о/с позивачем направлено до Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Житомирській області, про що свідчить копія супровідного листа від 17.12.2014 № 11-1/3632 із відміткою про отримання його адресатом 23 грудня 2014 року.

Отже, судове рішення в справі № 806/4775/14 від 26.11.2014 про поновлення на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної служби, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області останнім виконано до початку його примусового виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону, у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посадова особа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області при прийнятті постанови від 27 січня 2015 року (ВП № 45631962), якою з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 1360,00 грн за невиконання в самостійному порядку рішення суду в справі № 806/4775/14, діяла не на підставі Закону, тому її необхідно скасувати як протиправну.

Той факт, що виконавчий лист виконано боржником на 5-ий день з дня отримання ними копії постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто не негайно як цього вимагало рішення суду, є підставою для накладення на них штрафу, а не стягнення виконавчого збору.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 27 січня 2015 року (ВП № 45631962) про стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко