Справа № 591/7218/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/64461/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 23 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано дії ГУ ПФУ в Сумській області протиправними та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії в порядку та розмірах, передбачених частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з 1 січня 2009 року.

У серпні 2013 року Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області (далі - Управління ДВС) у порядку встановленому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), звернулося до суду з заявою про зміну порядку і способу виконання постанови Зарічного районного суду міста Суми від 23 березня 2010 року.

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 29 серпня 2013 року заяву Управління ДВС задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання постанови від 23 березня 2010 року із зобов'язання Управління ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії в порядку та розмірах, передбачених частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з 1 січня 2009 року на стягнення з Управління ПФУ в Сумській області на користь ОСОБА_4 суми в розмірі 148 724, 52 гривень.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року скасовано ухвалу суду першої інстанції та постановлено нову, про відмову в задоволенні заяви.

В обґрунтування касаційної скарги Управління ДВС посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування постановленої ним ухвали та залишення в силі ухвали суду першої інстанції, скасованої помилково.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених статтею 263 КАС України підстав для зміни способу і порядку виконання постанови від 23 березня 2010 року та про можливість зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом зміни зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, зазначив про недопустимість зміни способу виконання судового рішення шляхом зміни резолютивної частини судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 124 Конституції України та статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Судами встановлено, що 23 березня 2010 року Зарічний районний суд міста Суми зобов'язав ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії в порядку та розмірах, передбачених частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з 1 січня 2009 року. На виконання вказаної постанови ГУ ПФУ в Сумській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_4 на суму 148 724, 52 гривень. Зазначена сума на час звернення Управління ДВС до суду не виплачена у зв'язку з ненадходженням до ГУ ПФУ в Сумській області відповідних коштів із державного бюджету.

З огляду на наведене, встановлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена ГУ ПФУ в Сумській області після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання Управління ДВС на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

Для відновлення права ОСОБА_4 щодо перерахунку його пенсії в порядку та розмірах, передбачених частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, суд прийняв постанову про зобов'язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату такої пенсії у встановленому законом розмірі, що відповідало заявленим позовним вимогам. Зазначений перерахунок судами не здійснювався, тому змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми, суд змінив постанову по суті, вийшовши при цьому на межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

За таких обставин, апеляційний суд, прийняв правильне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні заяви Управління ДВС, оскільки зміна на підставі статті 162 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційний суд всебічно і повно встановив всі фактичні обставини справи та правильно застосував норми процесуального права, що регулюють спірні відносини, а тому ухвалене ним судове рішення, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, підлягає залишенню в силі.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников