Справа № 247/1630/14-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стріжакова Т.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року справа №247/1630/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Торезької міської ради Донецької області на постанову Торезького міського суду Донецької області від 05 травня 2014 р. у справі № 247/1630/14-а за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Торезької міської ради Донецької області, треті особи: Державне підприємство "Торезантрацит", Державне підприємство "Донвуглереструктуризація" про визнання протиправними дії, зобов'язання відповідача вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Торезької міської ради Донецької області про визнання протиправною відмови у наданні пільг на придбання палива на побутові потреби, зобов'язання відповідача надати пільги на придбання твердого побутового палива відповідно до Порядку надання пільг на придбання твердого побутового палива та скрапленого газу за рахунок субвенцій із державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженому ПКМУ №77 від 31.01.2007 року та № 887 від 12.08.2009 року зі змінами, затвердженими ПКМУ №831 від 13.11.2013 року з врахуванням ст.48 Гірничого закону за 2013 рік.

Постановою Торезького міського суду Донецької області від 05 травня 2014 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано дії Управління соціального захисту населення Торезької міської ради щодо відмови ОСОБА_4 у наданні пільг на придбання побутового палива відповідно до статті 48 Гірничого Закону України протиправним, зобов'язано Управління соціального захисту населення Торезької міської ради Донецької області надати ОСОБА_4 пільги на придбання побутового вугілля за 2013 рік відповідно до статті 48 Гірничого Закону України у розмірі, встановленому діючим законодавством України.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та помилкове встановлення обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відмова у наданні пільги на придбання твердого палива ОСОБА_4, як пенсіонеру ліквідованої шахти є правомірною, тому як позивач вийшов на пенсію з діючого на теперішній час підприємства, яке реорганізовано у ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит». Апелянт вказує на те, що відсутні підтверджуючи документи щодо перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з шахтою «Річна».

Також апелянт зазначає, що Розпорядження № 61 від 11.03.2014 року по ш/у «Волинське» не може прийматися до уваги оскільки ш/у «Волинське» не є правонаступником ліквідованої шахти «Річна», а є підприємством, на якому зберігається архів та може давати тільки копії та витяги з архівних документів. Разом з цим, апелянт вважає, що субвенція державного бюджету передбачена на надання пільг на тверде паливо лише пенсіонерам ліквідованих підприємств.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно з трудовою книжкою позивач працював з 26.02.1975р. по 05 09.1989р. на «Шахтоуправлінні «Волинське» комбінату «Торезантрацит» на різних посадах; з 23.11.1989 року по 14.05.1998 року на шахті «Річна» ВО «Торезантрацит» на різних посадах (шахту «Річна» перейменовано в шахтоуправління «Волинське» Торезьке виробниче об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»); наказом від 15.05.1998 року № 46/к звільнений за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію за ст.38 КЗпП України (а.с.2-4).

Згідно з випискою з наказу по «Шахтоуправлінню «Волинське» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту від 06.01.1986 № 2/к начальник зміни шахти «Річна» ОСОБА_4 переведений гірничим майстром на шахту «Річна» (а.с.63). Згідно із випискою із наказу № 96/к від 03.09.3989 року Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту шахти «Річна» ОСОБА_4, гірничий майстер ділянки шахти «Річна», з 05.09.1989 року звільнений за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП України (а.с.64). У особовій картці виписаної на ім'я ОСОБА_4 вказані призначення та переміщення позивача (а.с.65). У табелі обліку робочого часу за жовтень 1986 року по ділянці ВШТ ш. «Річна» зазначений позивач (а.с.66-67).

У розпорядженні ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит» №61 від 11.03.2014 року вказано, що згідно з планом гірничих виробіток шахти «Річна» 23.10.1986 року ділянка шахта «Річна» знаходилася на шахті «Річна», яка входила до складу Шахти «Річна» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» (а.с.68).

Згідно з архівною довідкою ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит» від 11.03.2014 року позивач був переведений з 02.01.1986 року гірничим майстром на ділянку ШТ - «Річна» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» шахтоуправління «Волинське (наказ № 2/к від 06.01.1986 року); звільнений з 05.09.1989 року з ділянки ШТ (наказ № 96 від 05.09.1989 року) шахти «Річна» Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»; на момент призначення пенсії 23.10.1986 року працював на ділянці ШТ - «Річна». Підстави видачі: книги наказів, особиста картка, табеля обліку спусків в шахту та підйому з шахти (а.с.5).

УПСЗН Торезької міської області 29.11.2013 року надало відповідь ВП «Ш/у «Волинське», в якій вказано, що згідно з трудовою книжкою місцем роботи позивача на вугільному підприємстві на момент виходу на пенсію є робота на ВП «Ш/у «Волинське»; дата призначення пенсії ОСОБА_4 23.10.1986 року (а.с.44).

Згідно з довідкою ДП «Донвуглереструктуризація» від 05.05.2014 року ОСОБА_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, забезпечувався безкоштовним побутовим паливом згідно з ст.48 Гірничого Закону України як пенсіонер ліквідованої шахти «Річна» з початку ліквідації (2006р.) до повної її фізичної ліквідації (2012р.) (а.с.88).

Згідно з довідками Управління комунальної власності та міського господарства Торезької міської ради ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в будинку з пічним опаленням, склад його сім'ї складає: дружина ОСОБА_5, 1940 року народження; теща ОСОБА_6, 1919 року народження, яка вугіллям не забезпечується, дочка ОСОБА_7., 1965 року народження (а.с. 17,18). Згідно з довідкою ДП «Торезантрацит» від 10.04.2014 року ОСОБА_7., яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, працює на шахті «Прогрес» ДП «Торезантрацит», побутовим паливом не користується (а.с.18).

27.08.1976 року наказом Міністерства вугільної промисловості СРСР № 162 вугледобувні виробничі одиниці, до складу яких входять дві або більше шахт, необхідно іменувати технічними одиницями (а.с.46-47).

05.07.1977 року наказом Міністра вугільної промисловості СРСР № 129 введена в склад шахтоуправління «Волинське» виробничого об'єднання "Торезантрацит" в якості технічної одиниці шахта «Річна» (а.с.48).

Наказом Міністра вугільної промисловості СРСР від 22.12.1988р. № 242 «Про створення шахт «Волинська» та «Річна» в.о. «Торезантрацит»» «Шахтоуправління «Волинське» Торезького виробничого об'єднання з видобутку антрациту «Торезантрацит» перетворено на «Шахта «Волинська» та «Шахта «Річна» Торезького виробничого об'єднання з видобутку антрациту «Торезантрацит». До складу «Шахта «Волинська» увійшли шахти: «Волинська», «Річна» (а.с.49).

29.09.1995 року наказом №139 Торезького виробничого об'єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит» проведено реорганізацію структури виробничого об'єднання з 01.10.1995 року шляхом з'єднання на базі структурної одиниці шахт «Волинська» та «Річна», структурну одиницю - шахтоуправління «Волинське» з виробничою потужністю 450 тис.т вугілля на рік з технічними одиницями шахта «Волинська» та шахта «Річна» (а.с.50.).

28.06.1996р. наказом №297а Міністра вугільної промисловості України шахтоуправління «Волинське» реорганізовано в ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське» (а.с.51-53).

30.12.1996 року наказом №665 Міністра вугільної промисловості України створена ДХК «Торезантрацит», у складі якої зазначено в якості дочірнього підприємства ДВАТ шахтоуправління «Волинське» (а.с.54).

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 19.11.2002 року № 669 ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське» дочірнє підприємство державної холдингової компанії «Торезантрацит» реорганізоване шляхом виділення з його складу структурного підрозділу шахти «Річна» та створенням на його базі ДП «Шахта «Річна». Було визначено, що останнє є правонаступником майнових прав та обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське», пов'язаних з діяльністю його структурного підрозділу «Шахта «Річна» згідно з розподільчим балансом (а.с.28,55).

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 05.10.2005 року № 506 "Про припинення діяльності Державного підприємства "Шахта "Річна" шляхом ліквідації" її було передано для здійснення фізичної ліквідації до ДП "Донвуглереструктурізація" та зобов'язано забезпечити працівників окремих категорій населення побутовим вугіллям у період ліквідаційних робіт (а.с.29,57).

Наказом №120 від 07.03.2003 року реорганізовано ВАТ ДКХ «Торезантрацит» та державні відкриті акціонерні товариства «Шахта «Прогрес», Шахта ім. Л.І.Лутугіна», Шахта ім. К.І.Кисельова, Шахта № 3-біс, «Шахтоуправління «Волинське» та інші шляхом їх злиття та створення на їх базі ДП «Торезантрацит» (а.с.58).

Перетворення Шахтоуправління «Волинське» та його підстави (у тому числі вказані вище накази) зазначені у довідці ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезантрацит» від 26.03.2014 року (а.с.7,45).

На підставі п. 17.3.4 Проекту ліквідації шахти "Річна" Шахтоуправління "Волинське" ДХК "Торезантрацит" обов'язок по забезпеченню безоплатним побутовим паливом позивача як пенсіонера шахти до закінчення повної фізичної ліквідації шахти, до 2012 року включно, було покладено на ДП "Донвуглереструктурізація" (а.с.33,34). У списку пенсіонерів шахти «Річна» на утримання квартирного вугілля з шахти «Річна» зазначений і позивач (а.с.35-36). Вказані обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються письмовими доказами.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходи з того, що позивач вийшов на пенсію 23.10.1986 року з вугледобувного підприємства шахта «Річна». Відповідно до положень ст.48 Гірничого Закону України він має право на отримання палива на побутові потреби як пенсіонер, який пропрацював на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Згідно положень ч.7 ст. 43 Гірничого закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, у тому числі пенсіонерам колишнім працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 45 Гірничого закону України ліквідація або консервація гірничого підприємства здійснюється за проектом, затвердженим власником (керівником) гірничого підприємства, який включає соціально-економічне обґрунтування, технічне рішення, пропозиції про можливе відновлення гірничих робіт, використання гірничих виробок, будівель, споруд іншого призначення, заходи, спрямовані на запобігання небезпечному впливу на інші підприємства, довкілля та людей, та який пройшов екологічну, технічну та інші види експертиз, а також погоджений в установленому законодавством порядку з органами гірничого нагляду, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами. Проект ліквідації або консервації гірничого підприємства затверджується одночасно з комплексним планом соціального захисту працівників, які вивільняються, розвитку соціальної інфраструктури та з визначенням джерел фінансування цих заходів.

Пунктом 2 частини 5 ст. 48 Гірничого закону України передбачена категорія осіб, яка після ліквідації чи консервації гірничого підприємства забезпечуються вугіллям на побутові потреби, в межах галузевої угоди, а саме пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах на роботах, пов'язаних з підземними умовами - не менше ніж 15 років для чоловіків.

Крім того, відповідно до п. 12.10.7 та 12.10.8 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 3 липня 2001 року, безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі: на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки - 7,5 років; на роботах, пов'язаних з підземними умовами, чоловіки - не менше 15 років, жінки - 12,5 років; на роботах у технологічному ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що будуються, шахт, розрізів, збагачувальних і брикетних фабриках, в шахтовуглебудівельних підприємствах чоловіки не менше 20 років, жінки - 15 років.

Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Надання пільг на придбання твердого пічного палива здійснюється відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, згідно якої за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу надаються пільги, виходячи із розрахунку вартості однієї тонни твердого палива та одного балона скрапленого газу на домогосподарство на рік, а особам, які мають таке право згідно із статтею 48 Гірничого закону України, - з розрахунку вартості 3,1 тонни вугілля або торф'яного брикету на побутові потреби на домогосподарство на рік.

Порядок, який визначає механізм надання пільг на придбання твердого палива і скрапленого газу за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам особам, які мають право на пільги за соціальною ознакою з придбання твердого та рідкого палива і скрапленого газу відповідно до статті 48 Гірничого закону України, визначений «Порядком надання пільг на придбання твердого палива за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам», затвердженого відповідною постановою Кабінету Міністрів України №77 від 31 січня 2007 року з наступними змінами і доповненнями, яким передбачено, що визначення права на пільги на тверде побутове паливо відповідно до Гірничого закону України покладено на управління праці та соціального захисту населення на підставі відомостей із трудової книжки та пенсійного посвідчення.

Пунктом 4 Порядку №77 встановлено, що для призначення пільг з придбання твердого палива і скрапленого газу територіальними управліннями праці та соціального захисту населення за місцем мешкання здійснюється відносно осіб за їх зверненнями, окрім тих осіб, які мають право на безоплатне забезпечення вугіллям для побутових потреб згідно із статтею 48 Гірничого закону України, тобто за виключенням тих осіб у тому числі і пенсіонери, які були колишніми працівниками вугільної промисловості того підприємства, які на момент звернення ліквідується або консервується.

Зазначеним пунктом 4 Порядку також встановлено, що особи, які мають право на безоплатне забезпечення вугіллям для побутових потреб згідно із статтею 48 Гірничого закону України, пред'являють уповноваженому органові трудову книжку та пенсійне посвідчення (крім не працевлаштованих працівників), що підтверджують відповідність вимогам статті 48 зазначеного Закону, а також подають: заяву та довідку, передбачені абзацом першим цього пункту.

Вказаним пунктом 4 Порядку також передбачено, що у разі коли на підставі записів у трудовій книжці особи, яка має право на безоплатне забезпечення вугіллям для побутових потреб згідно із статтею 48 Гірничого закону України, неможливо встановити факт виходу на пенсію з ліквідованого гірничого підприємства (ліквідація, реорганізація, перейменування), до уповноваженого органу за його запитом надається архівна довідка або довідка Міненерговугілля про зміни, які відбулися на гірничому підприємстві з моменту виходу на пенсію особи до ліквідації зазначеного підприємства, та копії підтвердних документів (розпорядження, накази).

Частиною 5 ст. 111 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Разом з цим відповідно до Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1997 № 939, датою фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження Мінвуглепромом актів прийняття відповідних робіт, а також визначення правонаступника щодо соціального захисту осіб відповідно до частини п'ятої статті 48 Гірничого закону України.

Таким чином, матеріалами справи (архівними довідками, копіями наказів достовірно підтверджено, що ОСОБА_4 працював на шахті «Річна», послідовний процес реорганізації якої як структурного підрозділу, а в подальшому і як самостійної юридичної особи, відбувався на підставі наказів вищого органу управління, з дотриманням прав та гарантій працівників. При цьому, в період фізичної ліквідації шахти соціальний захист колишніх працівників був покладений на державне підприємство «Донвуглереструктуризація». Після її закінчення, у зв'язку з відсутністю правонаступника, цей обов'язок, на думку суду, перейшов до управління соціального захисту відповідно до частини 2 статті 102 Бюджетного кодексу України, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Як видно з матеріалів справи, до 2012 року включно позивач отримував безкоштовне вугілля на державному підприємстві «Донвуглереструктурізація», куди були передані списки колишніх працівників шахти «Річна».

Після закінчення ліквідації Управлінню праці та соціального захисту населення був переданий перелік осіб, які мають право на безплатне забезпечення твердим побутовим паливом згідно із статтею 48 Гірничого Закону України, тобто, після фізичної ліквідації вищевказаного підприємства обов'язок щодо забезпечення пільгами на тверде побутове паливо у відповідності до норм діючого законодавства покладено на Управління праці та соціального захисту, оскільки вказана шахта ліквідована без правонаступника.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Торезької міської ради Донецької області на постанову Торезького міського суду Донецької області від 05 травня 2014 р. у справі № 247/1630/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Торезького міського суду Донецької області від 05 травня 2014 р. у справі № 247/1630/14- - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць

В.А. Шальєва