Справа № 638/8092/14-ц
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р.Справа № 638/8092/14-ц
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2014р. по справі № 638/8092/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про оскарження відмови в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи та зобов'яння здійснити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи в Малому приватному підприємстві «Веста» з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року ; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова врахувати стаж роботи в Малому приватному підприємстві «Веста» з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року з моменту призначення пенсії, а саме з 30.10.2013 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2014р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова в зарахуванні до трудового стажу період роботи ОСОБА_1 в Малому приватному підприємстві «Веста» з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в Малому приватному підприємстві «Веста» з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року з моменту призначення пенсії, а саме з 30.10.2013 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 24.02.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком з 30.10.2013 року.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про зарахування до загального трудового стажу період роботи в МІП «Веста» з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року.

Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова листом від 11.04.2014 року відмовило позивачу в зарахуванні до трудового стажу вищевказаного періоду.

Позивач не погодившись з діями та прийнятим рішенням Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова оскаржив їх в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року в МП «Веста» підлягає до зарахування загального трудового стажу, а Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова неправомірно не зарахував.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 20.09.1992 року прийнятий на роботу в Мале підприємство «Веста» на посаду головного інженера.

12.09.1994 року звільнений за власним бажанням відповідно до наказу №10, що підтверджується записом в трудовій книжці №13 (а.с.6).

Листом Господарського суду Харківської області від 24.03.2014 року повідомлено, що Мале приватне підприємство «Веста» ліквідовано.

Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова відмовляючи в зарахуванні до стажу роботи позивача період роботи в МПП «Веста» з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року посилається на те, що в трудовій книжці у записі №13 відносно звільнення є виправлення в даті наказу.

Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників(далі-Інструкція).

З даної Інструкції вбачається, що трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено,що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.10 цієї Інструкції зазначено, у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)" і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, звільнений ..." і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що дата наказу про звільнення 12.09.1994 року зазначена в графі 4 співпадає з датою зазначеною в графі 2, міститься особистий підпис директора підприємства «Веста» та засвідчено печаткою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи позивача в малому приватному підприємстві «Веста» з 20.09.1992 року по 12.09.1994 року.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2014р. по справі № 638/8092/14-ц залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.