Справа № 817/275/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" лютого 2015 р. Справа № 817/275/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Міндоходів України у Рівненській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від "11" червня 2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міндоходів України у Рівненській області визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом , в якому просив визнати протиправними та скасувати накази № 96-о від 29.12.2012 р. та № 12-о від 07.02.2013 року прийняті Державною податковою службою у Рівненській області про його звільнення; поновити його на посаді оперуповноваженого відділення оперативного супроводження адміністрування ПДВ ВПМ Дубенської ОДПІ Рівненської області ДПС; зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що наказом ДПС у Рівненській області від 29.12.2012 року №96-о «По особовому складу податкової міліції» його звільнено з органів податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «є» (за порушення дисципліни) - 29.12.2012 року. Наказом ДПС у Рівненській області від 07.02.2013 року №12-о «По особовому складу податкової міліції» скасовано наказ від 29.12.2012 року №96-о в частині звільнення( дати) , звільнено з органів податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «є» (за порушення дисципліни) лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 - 08.01.2013 року. Таке звільнення вважав незаконним, оскільки прогулу без поважних причин не вчинив, 24 грудня 2012 року перебував у відпустці згідно наказу №76-о від 04.12.2012 року (період відпустки з 05.12.2012 року по 06.01.2012 року). Питання про зміну дати завершення відпустки було вирішене відповідачем лише 17 грудня 2012 року, тому 24 грудня 2012 р. позивач не знав і не міг знати, що цей день для нього вважатиметься робочим. З наказом №80-в від 17.12.2012 року про зміни тривалості відпустки був ознайомлений 25.12.2012 року під чає перебуванні у тимчасовій непрацездатності з 25.12.2012 року по 03.01.2013 року, що підтверджено листком непрацездатності серії №АГА №002245. При видачі наказу №12-о від 07.2.2013 року щодо звільнення позивача з роботи з 08.01.2013 року не було врахованого перебування останнього у тимчасовій непрацездатності з 08.01.2013 року по 11.01.2013 року , що підтверджується листком непрацездатності. Тому просить задовольнити його позовні вимоги.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року, з урахуванням ухвали суду від 20 січня 2015 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 р. скасовано та прийнято нову постанову.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано накази голови ДПС у Рівненській області від 29 грудня 2012 року № 96-о та від 07 лютого 2013 року № 12-о щодо звільнення з органів податкової міліції лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 - оперуповноваженого відділення оперативного супроводження адміністрування ПДВ відділу податкової міліції Дубенської об"єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби .

Поновлено ОСОБА_3 на попередній посаді - оперуповноваженого відділення оперативного супроводження адміністрування ПДВ відділу податкової міліції Дубенської об"єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби з 8 січня 2013 року та зобов'язано нарахувати і виплатити ОСОБА_3 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 08 січня 2013 року по момент винесення судового рішення.

Стягнуто з Державної податкової служби України у Рівненській області на користь

ОСОБА_3 в порядку відшкодування моральної шкоди 1000 гривень .

В решті позовних вимог відмовлено.

Крім того, ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року замінено відповідача по справі Державну податкову службу у Рівненській області на його правонаступника Головне управління Міндоходів у Рівненській області.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 04 грудня 2014 року постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 року залишив без змін.

15 липня 2013 року відповідач звернyвся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року. Просив скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог вказує на те, що після розгляду справи та виконання рішення суду відповідачеві стало відомо, що позивач в період з 22.03.2013 року по 21.05.2013 року працював у Службі автомобільних доріг Рівненської області на посаді юрисконсульта.

Вважає, що ця обставина, яка мала істотне значення при вирішенні судом питання про нарахування і виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 8 січня 2013 року по момент винесення судового рішення та моральної шкоди.

Також відповідач просить застосувати поворот виконання судового рішення з огляду на те, що позивач на день розгляду справи судом апеляційної інстанції не повідомив відповідача та суд про те, що був працевлаштований.

В судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.247 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

За своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Виходячи з аналізу глави 4 розділу IV КАС України істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Отже, умовами для перегляду рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини 2 статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи та скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

В обґрунтування вимог зазначеної вище заяви, відповідач посилається на те, що 3 липня 2013 року під час ознайомлення з наказом ДПС у Рівненській області №31-о ОСОБА_3 надав до сектору персоналу ДПС у Рівненській області трудову книжку серії АХ №611529 для внесення відповідного запису. Однак, в трудовій книжці після запису щодо проходження служби в органах податкової міліції ДПС у Рівненській області внесено відомості щодо трудової діяльності на підприємстві: Служба автомобільних доріг у період з 22.02.2013 по 21.05.2013 року. На момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції відомостей про перебування на вищевказаній посаді не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗПпУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абзацу 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.1992р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

При винесенні постанови про поновлення на роботі ОСОБА_3 ні суду апеляційної інстанції а ні заявникові не було відомо про перебування позивача на посаді юрисконсульта ІІ-ї категорії тендерно-договірного відділу Служби автомобільних доріг України у Рівненській області в період з 22.02.2013 року по 21.05.2013 року, відтак, задовольняючи його позовні вимоги в частині щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд не зарахував отриманий ним заробіток за період з 22.02.2013 року по 21.05.2013 року у Службі автомобільних доріг України у Рівненській області.

З довідки Служби автомобільних доріг України у Рівненській області від 18.02.2015 року, виданої на вимогу суду, слідує, що ОСОБА_3 (інд. номер НОМЕР_1) в період з 22.02.2013р. по 21.05.2013р. нараховано у Службі автомобільних доріг України у Рівненській області заробітну плату/дохід в сумі 10087,71 грн. (десять тисяч вісімдесят сім гривень 71 коп.), щомісячні вирахування із заробітної плати становлять 1895, 08 грн.. Тому вказані виплати з огляду на наведені вище приписи закону підлягають врахуванню при стягненні середнього заробітку (грошового забезпечення) ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу.

Що ж стосується покликань заявника на те, що вказана обставина могла вплинути на розмір присудженої судом моральної шкоди, то колегія суддів такі доводи відхиляє, оскільки підстави для стягнення моральної шкоди, покладені в основу судового рішення, не стосуються факту перебування позивача в трудових відносинах з іншим підприємством.

Таким чином заява підлягає до часткового задоволення.

Відповідач також просить застосувати поворот виконання судового рішення з тих підстав, що при поновленні позивача на роботі останній не повідомив про перебування на посаді у Службі автомобільних доріг України у Рівненській області в період з 22.02.2013 року по 21.05.2013 року і відповідачем виплачено ОСОБА_3 присуджені судом суми без урахування його заробітку у вказаний період.

Відповідно до частин першої-третьої статті 265 КАС України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

У випадках, встановлених частиною першою цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнуте з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Згідно зі статтею 266 КАС України поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Аналогічна правова позиція міститься й у положеннях статті 239 Кодексу законів про працю України щодо обмеження повороту виконання рішень по трудових спорах.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що поворот виконання має певні обмеження, зокрема що випливають із трудових відносин.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивачем, на обґрунтування позовних вимог, завідомо неправдивих відомостей чи подання підроблених документів, відсутні підстави для повороту виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року. Ні судом першої а ні судом апеляційної інстанції копія трудової книжки позивача не витребовувалась, обставини щодо перебування його у трудових відносинах у спірний період часу з іншим підприємством не перевірялись. Слід також зазначити, що відповідач, як орган, що контролює сплату податків і зборів, в тому числі і фізичними особами, на стадії виконання судового рішення про поновлення позивача на службі та виплату на його користь присудженого, не був позбавлений можливості перевірити сплату останнім ПДФО у спірний період та з"ясувати розмір отриманого ним заробітку.

Доводи апеляційної скарги та заяви відповідача про поворот виконання судового рішення не спростовують вищевикладене.

Тому, колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення заяви відповідача про поворот виконання судового рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 265, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Головного управління Міндоходів України у Рівненській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами Головного управління Міндоходів України у Рівненській області задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від "11" червня 2013 р. в частині зобов'язання нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 08 січня 2013 року по момент винесення судового рішення скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову:

"Зобов'язати Головне управління Міндоходів України у Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 08 січня 2013 року по момент винесення судового рішення з урахуванням заробітної плати в сумі 10087,71 грн. (з урахуванням податків, зборів та обв"язкових платежів), одержаної ОСОБА_3 в період перебування на посаді юрисконсульта ІІ-ї категорії тендерно-договірного відділу Служби автомобільних доріг у Рівненській області з 22.02.2013 року по 21.05.2013 року."

В решті заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді:

Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Головне управління Міндоходів України у Рівненській області вул.Відінська, 12,м.Рівне,33023

- ,