Справа № 809/2261/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/21958/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю секретаря представників сторін: від позивача: від відповідача:Муравйов О. В. Вербицька О. В. Маринчак Н. Є. Титенко М. П. Дутка-Гефко Х. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 року
у справі№ 809/2261/13-а (13594/13/876)
за позовомОСОБА_6
доТисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області
проскасування податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафної санкції,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 року у справі№ 809/2261/13-а (13594/13/876) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 року апеляційну скаргу Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області задоволено. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 року у справі № 809/2261/13-а скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою апеляційного суду, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, прийняти нове про відмову в позові. Свої вимоги заявник обґрунтовує порушенням судом норм матеріального права, зокрема, п. 56.21 ст. 56, п. 58.4 ст. 58 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, ст. ст. 138, 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 з питань дотримання вимог податкового законодавства складено акт № 349/170/НОМЕР_1 від 08.05.2013 року.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2013 року, яким позивачу нараховано зобов'язання по сплаті податку на доходи, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 705 226 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 176 477 грн.

Позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2013 року в частині застосування штрафної санкції, оскільки основний розмір податку з доходів позивачем вже сплачений.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач податкові платежі сплатив у визначений законодавством строк, фактично станом на день прийняття податкового повідомлення рішення грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у нього було відсутнє, що на переконання суду позбавляло податкову інспекцію можливості прийняти рішення щодо визначення такого зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку із правомірністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.

Згідно з п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу або інших законів України.

Відповідно до п 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України).

В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що податковим органом перевірка, якою зафіксовано неподання податкової декларації, здійснена до спливу строку подачі декларації.

Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача, проте вказані обставини не вплинули на правильність нарахування штрафних санкцій, оскільки акт перевірки складений 08.05.2013 року, а податкове повідомлення-рішення прийняте 09.07.2013 року.

При цьому, сторонами не заперечується, що позивачем декларація за 2012 рік позивачем не подавалась, а тому нарахування штрафу у відповідності до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України є правомірним.

Стверджуючи про неправомірність нарахування штрафних санкцій в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, суд першої інстанції посилається на п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, яким визначено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації, зазначаючи, що визначення основного зобов'язання та штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням рішенням від 09.07.2013 року, тобто до 01.08.2013 року є протиправним.

Вказані доводи підлягають відхиленню, оскільки дані норми визначають строк сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання, проте позивачем податкова декларація не подавалась, а тому визначена податковим органом сума штрафних санкцій відповідає п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про відмову в позові у зв'язку з правомірністю податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

За таких обставин касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 року у справі № 809/2261/13-а (13594/13/876) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак