Справа № 2а-14608/10/2670
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2015 року 16:53 № 2а-14608/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Галак А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом ОСОБА_1
до Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський УМВС України на Південно- Західній залізниці
про визнання незаконним та скасування наказу "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" від 31.05.2010 № 80

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Місюра Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці про визнання незаконним та скасування наказу відповідача від 31.05.2010 №80 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1"

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2010 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.01.2011 повернув апеляційну скаргу апелянту.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 04.11.2014 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2011, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2010, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 30.01.2015 відкрив провадження в адміністративній справі, закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду в судовому засіданні на 09.02.2015.

Позов мотивований тим, зокрема, що позивача не було ознайомлено з висновком службового розслідування, в результаті чого не враховано значної частини обставин, які мали значення для прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. У позовній заяві зазначено, що розпорядження про збір особового складу за сигналом "Тривога" №77 та №78 видані 22.05.2010, тобто за добу до надзвичайної події (нанесення тілесних ушкоджень), яка слугувала підставою для збору особового складу сектору кадрового забезпечення Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці. Позивач звертає увагу, що 23-24.05.2010 він знаходився за адресою свого постійного місця проживання в місті Києві, відповідна адреса була відома відповідачу.

Під час судового розгляду адміністративної справи позивач адміністративний позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог позивача, зазначивши, що останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв'язку з його неприбуттям 23-24.05.2010 до Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці за сигналом тривога. Як вказано в письмових запереченнях, ОСОБА_1 було порушено "Інструкцію з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.10.2003 №1155, "Функціональні обов'язки заступника начальника лінійного відділу - начальника сектору кадрового забезпечення лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці", затверджених 19.04.2010, що свідчить про порушення позивачем службової дисципліни. Представник відповідача звернув увагу суду, що службове розслідування проводилось з чітким дотримання "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ" та "Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.1991 №522.

Відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та з урахуванням клопотання представника відповідача, судом відкладено судовий розгляд справи на 16.02.2015. У судовому засіданні 16.02.2015 на підставі статті 71 КАС України оголошено перерву до 23.02.2015 в зв'язку з задоволенням клопотання про витребування письмових доказів.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 23.02.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 31.05.2010 №80 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" за неналежне виконання своїх функціональних обов'язків, що виразилося у відсутності постійної готовності до оперативного реагування на повідомлення, що призвело до невиконання функціональних обов'язків в частині забезпечення організації роботи із захисту законних інтересів працівників міліції, неповідомлення керівництва Управління МВС України на Південно-Західній залізниці про подію, пов'язану з особовим складом, неприбуття до лінійного відділу за сигналом "Тривога" майору міліції ОСОБА_1, виконуючому обов'язки заступника начальника лінійного відділу з кадрового забезпечення лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці оголошено сувору догану.

Обставина щодо виконання позивачем обов'язків заступника начальника лінійного відділу з кадрового забезпечення сторонами не заперечувалась та підтверджується даними службової картки ОСОБА_1, де зазначено про призначення його тимчасово виконуючим обов'язки наказом від 15.03.2010 №173 о/с.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відносини, пов'язані з проходженням особами рядового і начальницького складу служби в органах внутрішніх справ, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень врегульовані "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України", затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (зі змінами та доповненнями).

Службовою дисципліною відповідно до статті 1 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" визначено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 7 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У висновку службової перевірки за фактом не прибуття за сигналом "Тривога" 23.05.2010 та 24.05.2010 виконувача обов'язки заступника начальника лінійного відділу кадрового забезпечення майора міліції ОСОБА_1, затвердженого начальником лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці 25.05.2010 зазначено, що з метою посилення дисципліни та законності в лінійному відділі на станції Київ-Пасажирський, оперативного реагування на надзвичайні події, пов'язані з особовим складом лінійного відділу, розпорядженнями від 22.05.2010 №77 та від 22.05.2010 №78 оголошено збір особового складу сектору кадрового забезпечення за сигналом "Тривога".

Службовою перевіркою встановлено проведення черговою частиною оповіщення позивача про сигнал "Тривоги", зокрема повідомлення здійснювалось на мобільний телефон ОСОБА_1 за номером, який ним був повідомлений, однак телефон був відключений. Як вказано у висновку, інших відомостей (домашній телефон, адреса) ОСОБА_1 черговій частині не повідомив.

Згідно з висновком службової перевірки позивачем порушено вимоги пункту 1.2 "Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.10.2003 №1155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.03.2004 за №259/8858, за яким основним завданням органів внутрішніх справ щодо реагування на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події є, в тому числі, підтримання постійної готовності сил і засобів до оперативного реагування на повідомлення.

Також у висновку йдеться про порушення позивачем пунктів 3.12, 3.21 функціональних обов'язків як виконувача обов'язки заступника начальника лінійного відділу з кадрового забезпечення щодо захисту прав, законних інтересів, честі й гідності працівників органів внутрішніх справ, а також стосовно відповідальності за організацію безпеки особового складу, його теоретичну та практичну підготовку, вміння професійно реагувати та діяти в нестандартних ситуаціях, проведення ретельних інструктажів з детальним роз'ясненням обов'язків кожному працівнику та норм їх правового соціального захисту.

Як пояснив представник відповідача, на підставі наведеного висновку службової перевірки начальником Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці прийнято оскаржуваний наказ, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани.

До матеріалів справи додано розпорядження від 22.05.2010 №77 та №78 "Про оголошення та збору особового складу сектору кадрового забезпечення лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський по сигналу "Тривога".

Згідно з цими розпорядженнями вимагалось провести збір особового складу сектору кадрового забезпечення лінійного відділу 23.05.2010 та 24.05.2010, вимагалось від помічника начальника лінійного відділу - оперативного чергового чергової частини в разі отримання сигналу "Тривога" негайно сповістити заступника начальника лінійного відділу з кадрового забезпечення та працівників сектору кадрового забезпечення.

За висновком суду, встановлені службовим розслідуванням обставини щодо неможливості повідомлення позивача про сигнал "Тривоги" не є достатньою підставою для висновку про вчинення ним дисциплінарного проступку в розумінні "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України".

"Інструкцією з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.04.2009 №181, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2009 №786/16802, регламентовано організацію діяльності чергових частин структурних підрозділів центрального апарату МВС, головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях, міських управлінь, міських, районних, лінійних відділів (управлінь), відділів (відділень) міліції, лінійних відділень (пунктів), навчальних закладів системи МВС, стройових підрозділів.

Підпунктом 1.2.3 пункту 1.2 цієї Інструкції передбачено, що в структуру чергових частин органів внутрішніх справ входять чергові частини транспортних органів: управлінь МВС на залізницях; лінійних управлінь на залізницях; лінійних відділів, відділень, пунктів на станціях; лінійних управлінь, управлінь, відділів, відділень, пунктів у портах, аеропортах, метрополітені.

Відповідно до підпункту 6.5.1 пункту 6.5 зазначеної Інструкції черговий зобов'язаний, зокрема постійно бути готовим до своєчасного оповіщення й збору особового складу, знати місця його збору, уміти користуватися схемами оповіщення працівників ОВС (схеми повинні передбачати варіанти оповіщення особового складу в робочий та неробочий час, за відсутності телефонного та радіозв'язку, транспорту - резервні місця збору працівників тощо).

Отже, за змістом вказаної норми схеми оповіщення повинні передбачати варіанти оповіщення, зокрема в неробочий час, а також варіант у разі відсутності телефонного зв'язку.

Як уже зазначалось, службовим розслідуванням встановлено, що позивача про сигнал "Тривоги" повідомляли мобільним зв'язком на його приватний номер.

Матеріали адміністративної справи свідчать, що позивач подав рапорт від 22.05.2010, в якому пояснив про знаходження 23-24.05.2010 в місті Києві за адресою проживання, однак його про збір за "Тривогою" не повідомили. Також позивач звернув увагу, що 22.05.2010 перебував на робочому місці в лінійному відділі, про що свідчить копія розстановки нарядів за 23.05.2010, та залишив чергову частину біля 22:00 год. При цьому позивач наголосив, що ним повідомлялась адреса його проживання в місті Києві, підтвердженням чого є відповідний список, що надавався керівнику лінійного відділу. У службовій картці ОСОБА_1 зазначена його адреса проживання в Хмельницькій області.

Наведених доводів позивача щодо наявності у відповідному списку інформації про актуальну адресу місця проживання представник відповідача не спростував, не надав суду списки з адресами, про які позивач зазначив у позовній заяві, жодних пояснень з цього приводу не надав.

До матеріалів справи додано рапорт заступника начальника штабу лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 23.05.2010, в якому йдеться про відмову ОСОБА_1 надати до чергової частини координат та засобів зв'язку (мобільного та домашнього, домашньої адреси) та про надання лише мобільного номеру телефону.

На думку суду, наведений доказ не спростовує доводів позивача про повідомлення ним адреси місця проживання у місті Києві, оскільки рапорт складено 23.05.2010, після видання розпоряджень від 22.05.2010 №77 та №78 "Про оголошення та збору особового складу сектору кадрового забезпечення лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський по сигналу "Тривога". Водночас інших доказів (вимога про повідомлення відповідних даних, акт про відмову повідомити, тощо), які б підтверджували відмову позивача повідомляти адресу проживання, телефон, суду не надано, про їх існування не повідомлено, клопотань з цього приводу не заявлено.

Роблячи висновок про помилковість висновку відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку судом також взято до уваги, що позивач в день видання розпоряджень від 22.05.2010 №77 та №78 був на чергуванні в лінійному відділі, докази про повідомлення йому інформації про завдання працівнику міліції тілесних ушкоджень в матеріалах судової справи відсутні. Крім того, відповідач 22.05.2010 мав змогу отримати інформацію про адресу, номери телефонів ОСОБА_1 з метою повідомлення його про сигнал "Тривоги", позаяк саме 22.05.2010 прийнято розпорядження №77 та №78 "Про оголошення та збору особового складу сектору кадрового забезпечення лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський по сигналу "Тривога".

Представник відповідача не зміг пояснити причин видання розпоряджень №77 та №78 саме 22.05.2010, в той час як позивача намагались повідомити 23-24.05.2010 про необхідність прибути на робоче місце у зв'язку з завданням тяжких тілесних ушкоджень працівнику міліції.

За таких обставин, суд вважає безпідставним висновок відповідача про недотримання позивачем вимог "Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші правопорушення та події" та функціональних обов'язків, а також висновок про відсутність постійної готовності до оперативного реагування на повідомлення, незабезпечення організації роботи із захисту законних інтересів працівників міліції, неповідомлення керівництва Управління МВС України на Південно-Західній залізниці про подію, пов'язану з особовим складом.

Одним з видів дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни відповідно до статті 12 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" є сувора догана (пункт 4). Водночас статтею 14 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (частина десята).

Як убачається зі змісту висновку службового розслідування, відповідачем обставини щодо тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки позивача, його ставлення до службових обов'язків не встановлювалось.

Зокрема не взято до уваги, що 23-24.05.2010 були вихідні дні, позивача не було забезпечено службовим телефоном, що покладало б на нього обов'язок забезпечити можливість приймати вхідні дзвінки й у вихідні дні, однак позивача повідомляли про сигнал "Тривоги" на його особистий номер телефону, не враховано до яких наслідків призвела неявка позивача в лінійне відділення, чи була завдана шкода здоров'ю працівнику міліції, правам, інтересам інших осіб, не з'ясовано ставлення позивача до службових обов'язків, наявність непогашених дисциплінарних стягнень.

Станом на час накладення дисциплінарного стягнення оскаржуваним наказом, позивач не погашених стягнень не мав.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 3 частини третьої статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, оскільки під час прийняття такого рішення не було з'ясовано, відповідно не взято до уваги усіх обставин, які мали бути враховані відповідно до вимог статті 14 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України".

Розглядаючи питання, дотримання відповідачем строків проведення службового розслідування та застосування дисциплінарного стягнення суд зазначає, що згідно зі статтею 16 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику (частина перша). У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці (частина друга). Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення (частина третя).

Частиною другою статті 14 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" передбачено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Судом встановлено, що згідно з резолюцією від 23.05.2010 начальника Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці призначено службове розслідування, висновок за результатами проведення якого затверджено 25.05.2010, дисциплінарне стягнення накладено наказом 31.05.2010 за проступки, про які стало відомо 23-24.05.2010.

Отже, відповідачем дотримано вимог статей 14, 16 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" стосовно строків проведення службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення.

Щодо строків звернення до суду, то слід зазначити, що скасовуючи увалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2010 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропущення строків звернення до суду, Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 18.12.2014 зазначив про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно пропущення позивачем строку звернення до суду.

У позовній заяві позивач просить визнати оскаржуваний наказ незаконним та скасувати. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 162 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. За змістом частини восьмої статті 171 КАС України суд може визнати незаконним нормативно-правовий акт.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач оскаржує акт індивідуальної дії, а також висновок суду про необґрунтованість та недоведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, відтак позовні підлягають задоволенню, а наказ відповідача від 31.05.2010 №80 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач на підставі пункту 1 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 №7-93 "Про державне мито" (чинного на час подання адміністративного позову) звільнений від сплати судового збору за подання адміністративного позову. Інших доказів понесення судових витрат позивачем не надано, відтак судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" від 31.05.2010 № 80.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Катющенко