Справа № 826/14254/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг України про скасування рішення відповідача, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на йогом переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 24.07.2014 року відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження, яким тимчасово зупинено (обмежено) дію ліцензій на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати вказане вище розпорядження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач при винесенні оскаржуваного розпорядження діяв на підставі та в межах делегованих йому повноважень, а отже підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем 28.05.2014 року складено акт № 117/13-8 ФП планової виїзної перевірки позивача, відповідно до якого, у ході перевірки виявлено ряд порушень позивачем норм чинного законодавства.

Крім того, відповідачем 29.05.2014 року складено акт № 683/13-15/13/8 про правопорушення позивача.

Листом відповідача від 30.05.2014 року № 4534/13-8 позивача повідомлено, що інспекційною групою департаменту страхового регулювання та нагляду складено акт № 683/13-15/13/8 та розпочато провадження у справі про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справа про правопорушення).

Так, згідно з абз. 3 п.п. 4.14, п. 4.15 розділу IV Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за правопорушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням відповідача від 20.11.2012 року № 2319 (далі - Положення № 2319), керівник або уповноважений представник товариства має право бути присутнім при розгляді справи про правопорушення.

Присутність на розгляді справи про правопорушення керівника товариства сприятиме належному розгляду справи, отриманню Нацкомфінпослуг достовірних та повних відомостей на питання, що виникають під час її розгляду.

Відсутність керівника або уповноваженого представника товариства не може бути підставою для відкладення розгляду справи про правопорушення.

У листі відповідача №4534/13-8 висловлено прохання повідомити відповідача про присутність керівника позивача при розгляді справи про правопорушення за день до такого розгляду.

Позивача також повідомлено про дати, час та місце розгляду справи про правопорушення.

У подальшому, листом від 26.06.2014 року № 5327/13-8 відповідач повідомив позивача, що справу про правопорушення розглянуто, за результатами чого прийнято постанову від 20.06.2014 року № 113/13-16/13/5 про накладення штрафної санкції (штрафу) на позивача за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Зі змісту наявної у матеріалах справи копії вказаної постанови вбачається, що до позивача застосовано штрафну санкцію (штраф) у розмірі 34000,00 грн.

24.07.2014 року відповідачем прийнято розпорядження № 2245 «Про застосування заходу впливу до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс».

Крім того, 24.07.2014 року відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження, яким тимчасово зупинено (обмежено) дію ліцензій на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у ході перевірки позивача виявлено, що його страхові резерви сформовано із порушенням норм законодавства у сфері фінансових послуг, а саме страхові резерви позивача за період із 24 січня по 30 березня 2014 року та із 01 по 10 квітня 2014 року представлені не у повному обсязі.

Відповідно до абз. 7 п. 7.2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 року № 40, підставами для тимчасового зупинення (обмеження) дії ліцензії є: недотримання страховиком на будь-яку дату вимог законодавства в частині формування та/або розміщення страхових резервів, інших гарантійних страхових резервних фондів, а також обов'язкових критеріїв і нормативів достатності капіталу та платоспроможності, ліквідності, прибутковості, якості активів та ризиковості операцій, інших показників і вимог, що обмежують ризики за операціями з фінансовими активами.

Тобто, із вище викладеної норми чітко вбачається, що недотримання законодавства у частині формування страхових резервів є підставою для тимчасового зупинення (обмеження) дії ліцензії.

Позивачем порушено ч. 20 ст. 31 Закону України «Про страхування», відповідно до якої, кошти страхових резервів повинні розміщуватися з урахуванням безпечності, прибутковості, ліквідності, диверсифікованості та мають бути представлені активами таких категорій: грошові кошти на поточному рахунку; банківські вклади (депозити); валютні вкладення згідно з валютою страхування; нерухоме майно; акції, облігації, іпотечні сертифікати; цінні папери, що емітуються державою; права вимоги до перестраховиків; інвестиції в економіку України за напрямами, визначеними Кабінетом Міністрів України; банківські метали; кредити страхувальникам - фізичним особам, що уклали договори страхування життя, в межах викупної суми на момент видачі кредиту та під заставу викупної суми. У цьому разі кредит не може бути видано раніше, ніж через один рік після набрання чинності договором страхування, та на строк, який перевищує період, що залишився до закінчення дії договору страхування; готівка в касі в обсягах лімітів залишків каси, встановлених Національним банком України.

Доводи апелянта про застосування відповідачем заходів впливу стосовно одного й того ж порушення є помилковими, оскільки у ході розгляду справи судом з'ясовано, що у ході перевірки позивача відповідачем виявлено ряд різних порушень, за одне із яких відповідачем тимчасового зупинено (обмежено) дію ліцензій позивача.

Крім того, згідно зі ст. 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до п. 2.1 Положення № 2319, Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: зокрема, тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Повноваження Нацкомфінпослуг щодо обмеження або відкликання ліцензії страховика на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг реалізуються відповідно до Закону України «Про страхування».

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами суду першої інстанції, що із системного аналізу вище викладених норм та обставин вбачається обґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс»- залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.