Справа № 426/2668/14-а
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пчолкін С.А.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року справа №426/2668/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Гайдара А.В., Яковенка М.М., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 26 січня 2015 р. у адміністративній справі № 426/2668/14-а за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 25 грудня 2014 року звернувся із вказаним адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області (надалі - Відповідач, Управління) про визнання дій незаконними зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 26 січня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивачу із заявою про призначення державної пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слід було звертатися до управління Пенсійного фонду за місцем його проживання, а не до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, в якій адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЄС першої категорії та отримує пенсію по інвалідності.

24 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії як інваліду 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач, листом № 5/Р-11 від 24 грудня 2014 року повідомив позивача, що розмір його пенсії на теперішній час визначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби та деяких інших осіб» та відповідає вимогам чинного законодавства.

За умови прийняття урядом України відповідного рішення та наявності фінансуванням з державного бюджету належні суми, визначені рішенням суду, будуть виплачені.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо не нарахування та не виплати йому основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та державну пенсію, передбачену ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними, а тому просив: визнати дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нарахування та виплати пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС 1 категорії, інваліду 2 групи від захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС незаконними; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області до нарахувати та виплатитипенсію відповідно до вимог ст.ст. 49,50,54,67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку вісім мінімальних пенсій за віком та 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону №796-ХІІ, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст.50 цього Закону інвалідам 2 групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяна здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Проте, ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI, яким були внесені зміни до ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права інвалідів 3 групи, віднесених до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та призначення державної пенсії інвалідам, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по 2 групі інвалідності в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вищенаведені положення ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України "Про державний бюджет України на 2011 рік", «Про державний бюджет України на 2012 рік" та «Про державний бюджет України на 2013 рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню: ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, відповідно до якої державна пенсія для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по 2 групі інвалідності не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком та ст.50 цього Закону України, в редакції, відповідно до якої інвалідам 2групи, віднесеним до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що Головне Управління Пенсійного фонду України в Луганській області не є належним відповідачем по справі, оскільки з постанови Сватівського районного суду Луганської області від 27 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2011 року, копії яких є в матеріалах справи, вбачається, що позивач звертався за перерахунком та виплатою пенсії по інвалідності та додатковою пенсією саме до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ані в листі-відповіді № 5/Р-11 від 24.12.2014 року, ані в запереченнях проти позову відповідач жодним чином не зазначає, що він не є належним відповідачем по справі, а зазначає про те, що пенсія по інвалідності, яка виплачується позивачу відповідає вимогам чинного законодавства, а також, коли Урядом України буде прийнято рішення відповідне рішення та наявності фінансування з Державного Бюджету належні суми, визначені рішенням суду будуть виплачені.

Що стосується періоду, з якого відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу пенсію по інвалідності, колегія суддів зазначає наступне.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду 25 грудня 2014 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст.99 КАС України.

Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Отже, в даному випадку, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з 25 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, а період з 01 січня 2014 року по 24 червня 2014 року підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та відмовив у позові без дотримання норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та часткового залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись статтями 160, 183-2, 183-10, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 26 січня 2015 р. у справі № 426/2668/14-а - задовільнити частково.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 25грудня 2014 року у справі № 426/2668/14-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій незаконними зобов'язання здійснити перерахунок пенсії " - задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нарахування та виплати пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС 1 категорії, інваліду 2 групи від захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС незаконними

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області до нарахувати та виплатити пенсію відповідно до вимог ст..ст. 49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку вісім мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 25 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій незаконними зобов'язання здійснити перерахунок пенсії" в частині задоволення позовних вимог з 01.01.2014 року по 24.06.2014 року залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

судді: А.В. Гайдар

М.М. Яковенко