Справа № 439/197/14-а
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Справа № 876/6930/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

за участю секретаря Керод Х.І.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 01.07.2014 р. у справі №439/197/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про визнання неправомірними дій по не включенню до заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за багаторічну сумлінну працю, компенсації за невикористану відпустку; зобов'язання відповідача з 24.09.2013 року зробити перерахунок такої з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за багаторічну сумлінну працю, компенсації за невикористану відпустку та виплатити недоплачену пенсію.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 01.07.2014 р. позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі щодо відмови ОСОБА_1 проведення перерахунку та доплати до визначеної пенсії з 24 вересня 2013 року - протиправними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі провести з 24.09.2013 року перерахунок та виплату недорахованої пенсії ОСОБА_1 з врахуванням інших виплат, вказаних в довідці затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011 №5-1, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, грошової винагороди за багаторічну сумлінну працю, індексації заробітним плат, компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, невірним встановленням обставинам у справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу заперечила за її безпідставністю. Просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про призначення пенсії державного службовця. 17.01.2014 року позивач подала відповідачу довідку, затверджену УПФУ, про складові заробітної плати для перерахування їй пенсії з врахуванням графи «Інші виплати». Листом від 23.01.2014 року №2/Б-5 відповідач відмовив ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку.

Суд першої інстанції позов задовольнив повністю з тих підстав, що при призначенні їй пенсії до її заробітку для обчислення пенсії мала право на включення суми виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за багаторічну сумлінну працю, компенсації за невикористану відпустку.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Однак колегія суддів зазначає, що задовольняючи позовні вимоги з 24.09.2013р., суд першої інстанції не з'ясував, чи на момент призначення пенсії 24.09.2013р. позивач подавала розширену довідку про заробітну плату, з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за багаторічну сумлінну працю, компенсації за невикористану відпустку.

Колегією суду встановлено, що питання про перерахунок пенсії відповідно до розширеної довідки ставилось лише 17 січня 2014 року, в чому позивачу було протиправно відмовлено.

Вирішуючи питання захисту прав позивача колегія суддів дійшла переконання, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за багаторічну сумлінну працю, компенсації за невикористану відпустку є складовими заробітної плати та повинні бути враховані при перерахунку пенсії, проте з 17.01.2014р. - моменту звернення до Управління з заявою про проведення такого перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, що є підставою постанову суду скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 01.07.2014 р. у справі №439/197/14-а та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та доплати до визначеної пенсії з 17.01.2014 року - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі провести з 17.01.2014 року перерахунок та виплату недорахованої пенсії ОСОБА_1 з врахуванням в заробіток для обчислення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за багаторічну сумлінну працю, компенсації за невикористану відпустку та виплачених сум пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.

Повний текст постанови складено 27.02.2015 року.