Справа № 872/13804/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2015 рокусправа № 808/4511/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2013 року у справі № 808/4511/13-а за адміністративним позовом Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області до начальника Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області ОСОБА_1 про скасування рішень про застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Люцернянська сільська рада Вільнянського району Запорізької області (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до начальника Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області ОСОБА_1 (далі - відповідач) про:

- скасування рішення № 272 від 09.04.2013 про застосування фінансових санкцій у розмірі 14069,58 грн. за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески;

- скасування рішення № 273 від 09.04.2013 про застосування фінансових санкцій у розмірі 7888,54 грн. за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків;

- скасування рішення № 274 від 09.04.2013 про застосування фінансових санкцій у розмірі 1529,99 грн. за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2013 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що фахівцями УПФУ в Вільнянському районі Запорізької області проводилась планова перевірка Люцернянської сільської ради за період з 01.01.2002р по 31.01.2013р., за результатами якої складено акт №15 від 18.03.2013 (а. с. 12 - 30).

На підставі акту перевірки УПФУ в Вільнянському районі Запорізької області винесено рішення про застосування до позивача фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (витрат, доходу), на які нараховуються страхові внески від 09.04.2012 №272, яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 14 069,58 грн. (а. с. 7).

Рішенням від 09.04.2012 №273 за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 7888,54 грн. на підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а. с. 6).

Рішенням від 09.04.2012 №274 до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 1 529,99 грн. на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а. с. 8).

Вважаючи зазначені рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що при прийнятті оскаржених рішень, відповідач діяв у межах повноважень та відповідно до норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та вважає за необхідне скасувати рішення з прийняттям нового у справі - про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем здійснювалася перевірка позивача щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів за період з 01.01.2002р по 31.01.2013р.. При цьому, виявлені порушення, що відображені в акті, стосуються періоду січня-серпня 2006р та липня-листопада 2010р. (висновки акту а.с. 22-23).

Санкції оскарженими рішеннями, застосовано відповідачем за порушення вимог ст. 17 та 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що виявлені у 2013р., в той час як зазначені норми виключені на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010, що набрав чинність з 01.01.2011р..

Із набранням чинності з 01.01.2001 Закону України №2464, підпунктом «й» пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону зі статті 106 Закону України №1058

«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було виключено частину дев'яту, на підставі положень та пунктів якої застосовувалися до позивача санкції спірними рішеннями.

Таким чином, прийняття відповідачем у квітні 2013р. рішень про застосування штрафних санкцій за порушення норм закону, які на час прийняття таких рішень вже були виключені, та на підставі норми яка також втратила чинність, є порушенням вимог ч.2 ст. 58 Конституції України.

З огляду на не доведеність відповідачем правомірності прийнятих рішень, заявлені позивачем вимоги про їх скасування підлягають задоволенню.

Помилкове застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202,205,207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2013 року у справі № 808/4511/13-а - скасувати.

Позовні вимоги Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області - задовольнити.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області від 09.04.2013р. №272, №273, №274.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 03.03.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак