Справа № 820/707/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р.Справа № 820/707/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача Анушкевич О.І.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2015р. по справі № 820/707/15

за позовом ОСОБА_3

до Прокуратури Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

29 січня 2015 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, відкрити провадження у справі. Заявник посилається на порушення судом норм чинного законодавства, вважає, що позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржуються дії та бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду скарги. Нормами Кримінального процесуального кодексу України не врегульовано порядок оскарження дій чи рішень прокурора у відповідності до вимог статті 12 Закону України "Про прокуратуру" , на підставі якої позивач звернувся до суду.

Прокуратура Харківської області у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Прокуратури Харківської області, яка полягає у не направленні, не наданні прийнятого прокуратурою Харківської області рішення за наслідками розгляду скарг ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 13.05.2014 р. та 26.05.2014 р. на постанову старшого прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції Бєлашова Андрія Миколайовича від 29.04.2014 р. про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження №0000100, що була адресована до Генерального прокурора України та пере направлені до Прокуратури Харківської області;

- визнати неправомірними дії Прокуратури Харківської області, а саме: старшого прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції Бєлашова Андрія Миколайовича, що полягає у розгляді скарг ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., від 13.05.2014 та від 26.05.2014 на постанову старшого прокурора відділу прокуратури Xарківської області радника юстиції Бєлашова Андрія Миколайовича від 29.04.2014 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000100, що була адресована до Генерального прокурора України та пере направлені до Прокуратури Харківської області, яку він не мав права розглядати, так як оскаржувалися саме його постанова та дії;

- визнати неправомірною та протиправною відповідь Прокуратури Харківської області, а саме: старшого прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції Бєлашова Андрія Миколайовича від 23.06.2014 за вих. № 21/2-49-14 за наслідками розгляду скарг ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., від 13.05.2014 та від 26.05.2014 на постанову старшого прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції Бєлашова Андрія Миколайовича від 29.04.2014 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження №0000100, що була адресована до Генерального прокурора України та пере направлені до Прокуратури Харківської області.

- зобов'язати Прокуратуру Харківської області розглянути та вирішити по cyтi з прийняттям обов'язкового рішення Прокуратурою Харківської області скарг ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., від 13.05.2014 та від 26.05.2014 на постанову старшого прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції Бєлашова Андрія Миколайовича від 29.04.2014 про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження №0000100, що була адресована до Генерального прокурора України та пере направлені до Прокуратури Харківської області;

- визнати неправомірними дії Прокуратури Xapківської області, а саме: начальника відділу прокуратури Харківської області старшого радника юстиції П. Вінда від 01.12.2014р. за вих. № 21/2-49-14, що полягає у розгляді скарги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. від 18.08.2014 на рішення та бездіяльність старшого прокурора відділу прокуратури Xapківської області Бєлашова Андрія Миколайовича від 23.06.2014 за вих. № 21/2-49-14;

- визнати неправомірною та протиправною відповідь Прокуратури Харківської області, а саме: начальника відділу прокуратури Харківської області старшого радника юстиції П. Вінда від 01.12.2014 за вих. № 21/2-49-14, що полягає у розгляді скарги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.08.2014 на рішення та бездіяльність старшого прокурора відділу прокуратури Xapківської області Бєлашова Андрія Миколайовича від 23.06.2014 за вих. № 21/2-49-14;

- зобов'язати Прокуратуру Харківської області розглянути та вирішити по cyтi з прийняттям обов'язкового рішення Прокуратурою Харківської області скарги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. від 18.08.2014 на рішення та бездіяльність старшого прокурора відділу прокуратури Харківської області Бєлашова Андрія Миколайовича від 23.06.2014 за вих. № 21/2-49-14;

- визнати неправомірними дії Прокуратури Xapківської області, а саме: начальника відділу прокуратури Харківської області старшого радника юстиції П. Вінда, що полягає у розгляді скарги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. від 03.11.2014 на рішення заступника начальника відділу прокуратури області молодшого радника юстиції К.В. Константінова від 22.10.2014 № 21/2-49-14 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про розсекречування матеріальних носіїв інформації від 12.09.2014, яку він не мав права розглядати, так як він не є прокурором вищестоящим;

- визнати неправомірною та протиправною відповідь Прокуратури Xapківської області, а саме: начальника відділу прокуратури Харківської області старшого радника юстиції П. Вінда від 01.12.2014 за вих. № 21/2-49-14, що полягає у розгляді скарги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. від 03.11.2014 на рішення заступника начальника відділу прокуратури області молодшого радника юстиції К.В. Константінова від 22.10.2014 №21/2-49-14 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про розсекречування матеріальних носіїв інформації від 12.09.2014 р.;

- зобов'язати Прокуратуру Харківської області розглянути та вирішити по суті з прийняттям обов'язкового рішення Прокуратурою Харківської області скарги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.11.2014 р. на рішення заступника начальника відділу прокуратури області молодшого радника юстиції К.В.Константінова від 22.10.2014 №21/2-49-14 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3, 18.08.1368 р.н. про розсекречування матеріальних носіїв інформації від 12.09.2014;

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскарження дій відповідача має здійснюватись в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є такий, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині третій статті 17 КАС України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункти 1, 2, 3, 4).

ОСОБА_3 у позові просить визнати дії та бездіяльність відповідача такими, що не відповідають чинному законодавству, та зобов'язати відповідача розглянути і вирішити по суті скарги позивачки на постанову старшого слідчого прокуратури Харківської області про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження у справі, на рішення старшого прокурора від 23.06.2014 року за вих.№21/2-49-14, на рішення заступника начальника відділу прокуратури Харківської області про відмову в задоволенні клопотання про розсекречування матеріальних носіїв інформації .

Колегія суддів вважає, що спір по справі не має характеру публічно-правового, оскільки відповідач у спірних правовідносинах не виконував жодних владних управлінських функцій, а здійснював процесуальні функції у ході досудового розслідування кримінальної справи.

Згідно пункту 9 частини 2 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Частиною 2 статті 303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Оскільки рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження приймається під час проведення досудового розслідування, то порядок оскарження таких дій визначається правилами КПК України.

З огляду на положення стаття 306 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскарження позивачем дій відповідача мало здійснюватись у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб органу прокуратури в даній справі не включає виконання владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, оскільки позов ОСОБА_3 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Посилання позивача у апеляційній скарзі на той факт, що звернення до відповідача зі скаргами відбулось в порядку статті 12 Закону України "Про прокуратуру" є безпідставними та висновків суду не спростовують. Так, у відповідності до статті 12 Закону України "Про прокуратуру", на яку посилається заявник, прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/20041 від 23 травня 2001 року визначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до управлінської сфери.

КПК України та Законом України "Про прокуратуру" визначено повноваження прокуратури при розслідуванні кримінальних справ та порядок оскарження дій слідчих і прокурорів, що з урахуванням предмету позову виключає можливість розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства, а можливий лише в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2015р. по справі № 820/707/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.