Справа № 271/6918/13-а (2а/271/14/14)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/29087/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Кобилянського М.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради, третя особа: Департамент соціального захисту населення Донецької області, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2014 року,

встановив:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради (далі - УПСЗН) про зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату державної соціальної допомоги, як малозабезпеченій родині за період з 1 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року; перерахунок та нарахування допомоги одинокій матері з урахуванням доходу родини за період з 1 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, послалася на те, що відповідачем невірно розраховано і виплачується допомога одинокій матері, а також взагалі не нарахована державна допомога як малозабезпеченій сім'ї.

Постановою Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області від 25 лютого 2014 року позов задоволено: зобов'язано УПСЗН провести нарахування та виплату ОСОБА_4 державних соціальних виплат, як малозабезпеченій родині за період з 1 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року, а також здійснити перерахунок та нарахування державної соціальної допомоги самотній матері з урахуванням доходу родини за цей період.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм Конституції України та норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що з 20 вересня 2012 року позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу по народженню дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

14 листопада 2012 року ОСОБА_4 звернулась до УПСЗН із заявою про призначення деяких видів соціальної допомоги з урахуванням доходу родини з 1 листопада 2012 року, надавши при цьому необхідні документи.

На підставі поданої заяви УПСЗН призначило та виплачувало позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомогу на дитину одинокій матері.

11 червня 2013 року позивач звернулась до УПСЗН із заявою, в якій зазначала, що відповідачем невірно розраховано і виплачується допомога одинокій матері, а також взагалі не нарахована державна допомога як малозабезпеченій сім'ї.

УПСЗН листом від 14 червня 2013 року № 01-06/2199 роз'яснило порядок нарахування усіх видів допомоги сім'ям з дітьми, навело розрахунок її сукупного доходу, який приймався для розрахунку допомоги, а також зауважило, що за призначенням допомоги малозабезпеченій сім'ї вона не зверталась.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбачений статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, яка дорівнює 25% від встановленого рівня прожиткового мінімуму.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57 «Про внесення змін до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» (далі - Порядок), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», допомога на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 22 Порядку, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 гривень.

Згідно зі статтею 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одно з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах І- ІV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, до управління подається заява та декларація про доходи та майновий стан встановленого зразку, довідка про склад сім'ї, довідки про доходи кожного члена сім'ї за шість місяців, що передують місяцю звернення за допомогою.

Середньомісячний сукупний дохід сім'ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370 (далі - Методика).

Згідно із Методикою, до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять: нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; стипендії, пенсії, державна допомога (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово; допомоги на поховання; одноразової допомоги, яка надається за рішенням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності); допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, доходи від підприємницької діяльності та інші доходи, які підлягають оподаткуванню.

Відповідно до пункту 9 Методики, загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів про доходи за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги.

При зверненні за призначенням декількох видів допомоги, розмір яких визначається з урахуванням сукупного доходу, до сукупного доходу сім'ї входять розміри призначених на дату звернення зазначених видів допомоги, крім допомоги, для призначення якої обчислюється сукупний дохід (пункт 5.3 Методики).

Судами встановлено, що за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по доходах та допомоги одинокій матері (вперше та по доходах) позивачка звернулась до УПСЗН із заявою 14 листопада 2012 року.

Відповідачем для розрахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомоги на дитину одинокій матері по доходах враховані доходи сім'ї з 1 травня по 31 жовтня 2012 року в сумі 3547,35 грн, а саме: допомога у зв'язку з вагітністю та пологами у розмірі 1254,84 грн та допомога при народженні дитини у розмірі 2292,51 грн (764,17 х 3 місяці - серпень 2012 - жовтень 2012), в свою чергу, середньомісячний дохід сім'ї складає 591,23 грн (3547,35 грн/6), а середньомісячний дохід члена сім'ї - 295,62 грн (591,23 грн/2).

Рішенням від 24 листопада 2012 року ОСОБА_4 призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по доходах у розмірі:

з 1 по 30 листопада 2012 року - 692,38 грн (1118 грн - 295,62 грн - 130 грн);

з 1 по 31 грудня 2012 року - 708,38 грн (1134 грн - 295,62 грн - 130 грн);

з 1 січня по 30 квітня 2013 року - 721,38 грн (1147 грн - 295,62 грн - 130 грн).

Розрахунок допомоги для дитини віком до 6 років склав: 930 грн (прожитковий мінімум для дитини до 6 років) х 50% = 465,0 грн - 295,62 грн = 169,38 грн, що є меншим мінімального розміру - 279,0 грн.

У зв'язку з тим, що різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини до 6 років та середньомісячним сукупним доходом на одного члена сім'ї за попередні шість місяців менше мінімального розміру (30% прожиткового мінімуму для дитини до 6 років), перерахунок допомоги з урахуванням доходів за зверненням позивачки є неможливим, тому рішенням від 24 листопада 2012 року відповідачем відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги одинокій матері з урахуванням доходів і виплата цієї допомоги була призначена та виплачувалась у спірний період у мінімальному розмірі.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідача відповідають вимогам законодавства і не порушують законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Кобилянський М.Г.