Справа № 161/17877/14-а,2-а/161/691/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 876/946/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про зобов»язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області (далі - УПФУ в м. Луцьку), в якому просив визнати незаконними дії та розпорядження відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати за останні 24 місяці роботи перед звільненням із роботи з 01.09.2010 року та зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 90% від суми заробітної плати за останні 24 місяці, згідно довідки прокуратури Волинської області №18/114 від 07.07.2012 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» починаючи з 01.09.2010 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, виходячи з 90% від середнього заробітку. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у відповідності до довідки прокуратури Волинської області № 18/114 від 07.07.2012 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 11.03.2002 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, починаючи з 01.07.2012 року та з врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що перерахунок пенсії позивача здійснено на підставі чинних на момент такого перерахунку норм закону та волевиявлення пенсіонера. При цьому, перерахунок пенсії не може відбуватись за правилами редакції Закону, яка втратила чинність. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон).

В жовтні він звернувся до УПФУ в м. Луцьку із заявою про перерахунок пенсії у зв»язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, відповідно до постанови КМУ від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури».

Листом від 24.10.2014 року №463/Б-01 позивачу відмовлено в такому перерахунку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу неправомірно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії 01.07.2012 року в розмірі 90% від суми заробітної плати, оскільки, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію. А тому, такі дії відповідача є неправомірними.

Даючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до ст. 50-1 Закону в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 січня 2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 Закону щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв»язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч. ч. 13,18 ст. 50-1 Закону, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв»язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи змін» не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв»язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів дійшла висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст. 50-1 Закону щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які у зв»язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону та зобов»язання управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області здійснити відповідний перерахунок і виплату позивачу пенсії з розрахунку 90% від заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013р. (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що частину позовних вимог позивача за період з 01.09.2010 року по 04.05.2014 року включно слід залишити без розгляду.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення за період з 05.05.2014 року (згідно позовних вимог).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області задовольнити частково, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року у справі №161/17877/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою возовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, виходячи з 90% від середнього заробітку.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у відповідності до довідки прокуратури Волинської області № 18/114 від 07.07.2012 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 11.03.2002 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, починаючи з 05.05 року та з врахуванням виплачених сум.

Адміністративний позов в частині призначення та виплати пенсії за період з 01 вересня 2010 року по 04 травня 2014 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький