Справа № 826/18895/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними дії посадових осіб відповідача, які були направлені на звернення стягнення на майно шляхом примусової реалізації майна з прилюдних торгів у виконавчому провадженні № 35032968; визнання незаконними та скасування однієї постанови від 26.08.2014 року та двох постанов від 24.03.2014 року відповідача про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 35032968.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 23 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2014 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № 35032968, щодо примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2013 року № 2-367/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 965 553, 60 грн. суми боргу, 257 671, 05 грн. процентів від суми позики, 3 219,00 судового збору.

В рамках вказаного виконавчого провадження державний виконавець видав постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.11.2012 року. Так, на виконання даної постанови було накладено арешт на наступне майно боржника: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 102,7 кв.м., житловою 72,6 кв.м; катер «Chapparal 276 Signature», який було придбано в грудні 2009 році; автомобіль HUMMER H 2, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.

З матеріалів справи вбачається, що для забезпечення реалізації 1/2 вказаного майна (в частині, що належить боржнику), державний виконавець видав постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 35032968 від 26.08.2014 року, від 24.03.2014 року та від 24.03.2014 року.

Позивач посилалась на те, що дані постанови порушують її майнові права на частку у спільній сумісній власності.

Колегія суддів з приводу даних спірних правовідносин, зазначає наступне.

Пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі вищезазначених правових норм, відповідач виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35032968 від 09.11.2012 року, згідно якої було накладено арешт на все майно ОСОБА_5, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 102,7 кв.м., житловою 72,6 кв.м; катер «Chapparal 276 Signature»; автомобіль HUMMER Н2, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.

Після винесення даної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №35032968 від 09.11.2012 року, позивач звернулася до Печерського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_5 про визнання вищезазначеного майна спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та визначення за ними частки в спільному майні у розмірі 1/2 спірного майна.

Рішенням Печерського районного суду від 12.08.2013 року № 757/9794/13-ц, яке набрало законної сили 23.08.2013 року, визначено, що 1/2 вищезазначеного майна належить на праві власності ОСОБА_2 та інша 1/2 належить на праві власності ОСОБА_5

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про зняття арешту з 1/2 частини автомобіля HUMMER Н2, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2013 року № 826/16052/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Матеріали справи свідчать про те, що державний виконавець склав акти опису і арешту майна, належного на праві власності ОСОБА_5 від 20.02.2014 року, від 11.03.2014 року, від 12.08.2014 року (а.с. 186-187, 192-193, 251-252 Т. І).

У відповідності до частини 1 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з пунктом 2.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, а також у разі потреби -перекладача.

Як вбачається з матеріалів справи, для забезпечення реалізації вищезазначеного майна боржника державний виконавець ухвалив постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 35032968:

- від 24.03.2014 року, якою постановив експерту суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ОСОБА_6 надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань ринкової вартості 1/2 частини транспортного засобу марки GMC, модель HUMMER Н2, 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 01.02.2011 року;

- від 24.03.2014 року, якою постановив експерту суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ОСОБА_6 надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань ринкової вартості 1/2 частини прогулянкового катеру Chappal 276 Signature;

- від 26.08.2014 року, якою постановив експерту суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ОСОБА_6 надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань ринкової вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

На виконання вказаних постанов, експертом здійснено оцінку майна боржника та надано державному виконавцю відповідні висновки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, приймаючи дані постанови, діяв у відповідності до вимог законодавства, в межах наданих йому повноважень.

Що стосується посилань позивача на те, що вказаними постановами порушено її майнові права на володіння часткою у спільній сумісній власності, то вони є необгрунтованими, оскільки зі змісту даних постанов вбачається, що державний виконавець постановив провести оцінку майна, яке належить боржнику, а не позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що одна постанова від 26.08.2014 року та дві постанови від 24.03.2014 року відповідача про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 35032968 не порушують права позивача. Дані постанови ухвалені у відповідності до положень законодавства та підстави для визнання їх незаконними і скасування відсутні.

Стосовно позовної вимоги про визнання незаконними дії посадових осіб відповідача, направлених на звернення стягнення на майно боржника шляхом примусової реалізації майна з прилюдних торгів у виконавчому провадженні №35032968, суд зазначає наступне.

Позивач посилалася на те, що продаж вищезазначеного майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5 порушує її майнові права як співвласника такого майна. Крім того, позивач наполягала на тому, що спірне майно є неподільним, а тому не може бути відчужена 1/2 даного майна.

Так, суд звертає увагу на те, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми позики, встановлено спосіб і порядок виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 22.05.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29.01.2014 року зазначена ухвала Печерського районного суду міста Києва скасована, в задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення порядку та способу виконання рішення суду - відмовлено.

Апеляційний суд міста Києва у своїй ухвалі від 29.01.2014 року зазначив, що суд першої інстанції, встановивши спосіб виконання рішення суду, запропонований в заяві, порушує права боржника як сторони у виконавчому провадженні, передбачені частиною 6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, при такому способі виконання рішення порушуються інтереси заінтересованої сторони - ОСОБА_2 Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає доводи позивача про те, що продаж вищезазначеного майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5, порушує її майнові права як співвласника такого, є безпідставними.

Згідно з приписами частини 2 статті 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 23 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.