Справа № 815/760/15
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/760/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Представник відповідача: Музики А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області про стягнення заборгованості в сумі 995,29 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Роздільнянському районі Одеської області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області (далі ВВД ФСС від НВ та ПЗ України в Роздільнянському районі Одеської області) про стягнення заборгованості в сумі 995,29 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відділенням виконавчої дирекції Фонду в Роздільнянському районі Одеської області не були прийняті до заліку акти щомісячної звірки витрат на загальну суму 995,29 грн. за період з серпня по грудень 2014 року за особовими справами потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника за особовими справами потерпілих на території країн СНД та тимчасово переселеним із зони АТО.

В прохальній частині адміністративного позову позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника УПФУ в Роздільнянському районі Одеської області

Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 27-30), просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог УПФУ в Роздільнянському районі Одеської області у повному обсязі. Зазначила, що за відсутності у ВВД ФСС від НВ та ПЗ України в Роздільнянському районі Одеської області особових справ осіб, які отримали інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві, та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, Фонд не має правових підстав для прийняття до заліку витрат УПФУ в Роздільнянському районі Одеської області, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, які трапились з потерпілими на території СНД, та у зв'язку із втратою годувальника. Також представник відповідача зазначила, що відповідно до Порядку, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків України від 04.03.2003 року №5-4/4, відшкодування вищезазначених витрат, в разі їх обґрунтованості, здійснюється на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на адресу Пенсійного фонду України.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги УПФУ в Роздільнянському районі Одеської області підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із списків осіб (за період з серпня по грудень 2014 року), яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, управлінням ПФУ в Роздільнянському районі Одеської області громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які обидва проживають на території Роздільнянського району Одеської області, було виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та у зв'язку із втратою годувальника (з урахуванням витрат на їх виплату та доставку) у загальному розмірі 995,29 грн.

Відділенням виконавчої дирекції ФСС від НВ та ПЗ України в Роздільнянському районі Одеської області при складанні та узгодженні актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період за період з серпня по грудень 2014 року, не прийнято до заліку вищезазначені витрати УПФУ в Роздільнянському районі Одеської області в сумі 995,29 грн., що підтверджується відповідними актами щомісячної звірки та таблицями розбіжностей (а.с. 6-19).

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 року №16/98-ВР (далі Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону №1105-XIV від 23 вересня 1999 року «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закон України №1105-XIV), яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно ч. 4 ст. 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене абз. 2 п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону №1105-XIV, відповідно до якого якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Статтею 21 Закону України №1105-XIV Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави на території якої вони проживають.

Згідно ст. 3 Угоди всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення за цією Угодою.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі й пенсії особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, або пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

За таких обставин, відмова Фонду відобразити в акті щомісячної звірки витрати за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, протиправна.

Вищенаведена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 березня 2014 року (справа № 21-33а14).

Таку ж правову позицію щодо способу захисту порушених прав при вирішенні подібних спорів висловлено Верховним Судом України в інших рішеннях (постанови від 20 березня 2007 року № 21-1087во06, 6 червня 2011 року № 21-1161а11, 20 червня 2011 року № 21-76а11, 28 листопада 2011 року № 21-366а11, 19 березня 2012 року).

Верховним Судом України зазначено, що Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління ПФУ, правління Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697), не регулює спірні відносини, які виникли у цьому випадку, оскільки встановлене зазначеним Порядком правило щодо підписання актів звірки розрахунків підлягає застосуванню лише за відсутності спору.

У разі наявності спору та незгоди на підписання актів звірки розрахунків з боку Фонду вимоги про стягнення таких сум мають вирішуватися в судах адміністративної юрисдикції шляхом пред'явлення органами ПФУ позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР) підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області є законними і обґрунтованими, підтверджуються доданими до позову документами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області про стягнення заборгованості в сумі 995,29 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Роздільнянському районі Одеської області витрати на пенсійне забезпечення громадян, які отримали пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника в сумі 995,29 грн. (дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень двадцять дев'ять копійок) на р/р 021 в філії ТВБВ №10015/0358 ООУ ТВ «Ощадбанк», МФО 328845, .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 27 лютого 2015 року.

Суддя Білостоцький О.В.