Справа № 233/5086/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"25" лютого 2015 р. м. Київ К/800/61424/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Логвиненка А.О.,
Маслія В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області (далі - УПФ) про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення УПФ № 1/438 від 21.03.2013 про відмову в переведенні її на пенсію по втраті годувальника, як дружині померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС, та зобов'язати відповідача перевести її на пенсію по втраті годувальника, як дружині померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2013 року позов задоволено. Визнано неправомірним рішення УПФ № 1/438 від 21.03.2013. Зобов'язано УПФ перевести ОСОБА_4 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника - ОСОБА_5, починаючи з 25.01.2013.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_4 є вдовою ОСОБА_5, смерть якого пов'язана із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

25.01.2013 ОСОБА_4 звернулася до УПФ із заявою про переведення її із пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника як дружині померлого ліквідатора на ЧАЕС.

Рішенням УПФ № 1/438 від 21.03.2013 позивачу було відмовлено у задоволенні її заяви з посиланням на відсутність законних підстав обчислювати пенсію, виходячи з довідки про заробітну плату № 313 від 19.04.2005, на підставі якої обчислювалася пенсія ОСОБА_5

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлений мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з наведеним висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції на момент виникнення спору, визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі:

- на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника;

- на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210.

Пунктом 11 вказано Порядку встановлено, що розмір пенсії на одного непрацездатного члена сім'ї померлого годувальника, який був на його утриманні, становить 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника, а пунктом 9 цього ж Порядку формулу для обчислення такої пенсії.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5 отримував пенсію в розмірі 8650 грн., що підтверджується довідкою УПФ № 6372/05/08-17 від 10.05.2013.

Крім того, пунктом 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що розмір пенсії ОСОБА_4 по втраті годувальника безпосередньо залежить від розміру пенсії, яку за життя отримував її чоловік.

При цьому, розмір такої пенсії не є сталим і залежить від змін, які відбуваються у законодавстві, проте не може бути меншим від початкової суми, обчисленої від розміру пенсії померлого годувальника, а тому, в разі зменшення розміру таких виплат, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів, як передбачено пунктом 12 постанови КМУ № 1210.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача, а відтак про задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що скасувавши рішення місцевого суду, апеляційний суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення незаконного судового рішення.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223,226, 230, 231 КАС України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2013 року - скасувати, залишивши в силі постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: