Справа № 2а-6045/11/1370
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року №2а-6045/11/1370

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Чижевського М.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2011 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 всупереч вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), при першій реєстрації в Україні 04.03.2010 року автомобіля VOLKSWAGEN T4 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2002 року випуску не сплатила податку з власників транспортних засобів. Оскільки на рахунок місцевого бюджету кошти від сплати вказаного податку в розмірі 24 610,00 грн. не надійшли, такий підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно ухвал судді Львівського окружного адміністративного суду Качур Р.П. від 10.06.2011 року, провадження у даній адміністративній справі було відкрито та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Ухвалою суду від 30.08.2011 року в адміністративній справі №2а-6045/11/1370 також було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Ухвалою суду від 24.10.2011 року провадження у справі №2а-6045/11/1370 (задоволено клопотання представника третьої особи) було зупинено до набрання законної сили вироком у кримінальній справі №181-0290, порушеній слідчим відділом прокуратури Львівської області.

Згідно ухвали судді від 14.02.2014 року, провадження у вищевказаній справі було поновлено.

Ухвалою суду від 21.03.2014 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Окрім того, згідно ухвали суду від 21.03.2014 року, провадження у справі було зупинено до отримання інформації з ПАТ КБ «Приватбанк» щодо проведення розрахункових операцій, пов'язаних зі сплатою ОСОБА_3 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

28 січня 2015 року представник третьої особи 1 подав через канцелярію суду клопотання про поновлення провадження у справі.

Так, на підставі розпорядження щодо проведення повторного автоматичного розподілу справ від 30.01.2015 року №27-Р та на виконання вимог статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України, був здійснений повторний автоматичний розподіл адміністративної справи №2а-6045/11/1370 між суддями Львівського окружного адміністративного суду, за результатами якого останню передано на розгляд судді Сасевичу О.М.

Ухвалою від 31.01.2015 року адміністративну справу №2а-6045/11/1370 суддею Сасевичем О.М. прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні судом, на підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснено заміну позивача на Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Окрім того, ухвалою суду від 12.02.2015 року поновлено провадження у справі №2а-6045/11/1370.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив суд у його задоволенні відмовити.

Треті особи не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, хоча своєчасно і належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень - судових повісток. У встановлений строк пояснень третіх осіб щодо заявленого позову до суду також не надходило.

У відповідності до ст.ст.71, 128 КАС України, суд ухвалив розглянути справу у відсутності представників третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для вирішення справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За даними Управління ДАІ на ім'я ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN T4 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2002 року випуску. Згідно розрахунку суми податку з власників транспортних засобів, під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті відповідачем, становить 24 610,00 грн. У відповідь на запит ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, листом №782 зп від 11.02.2011 року за підписом начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області, Львівський ВРЕР ДАІ надав запитувану інформацію про те, що ОСОБА_3 здійснила першу реєстрацію транспортного засобу - автомобіля VOLKSWAGEN T4, квитанція про сплату податку з власників ТЗ - відсутня.

У відповідності до довідки ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, кошти по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (з громадян), при першій реєстрації в Україні від відповідача до місцевого бюджету Шевченківського району м.Львова не надходили.

Крім того, згідно інформації Західного ГРУ КБ «Приватбанк», в базі прийнятих платежів квитанцій про сплату відповідачем податку з власників транспортних засобів при реєстрації 04.3.2010 року автомобіля VOLKSWAGEN Т4 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2002 року випуску - не знайдено.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», від платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст.2 цього Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Податок з визначених цим Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Відповідно до ч.ч.5-8 ст.6 цього Закону, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

В силу ч.6 ст.6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно ч.5 ст.50 Бюджетного кодексу України, податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме п.4.2 ст.4, визначено в яких випадках контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання, а саме у разі якщо: а)платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; б)дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; в)контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання; г)згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Суд звертає увагу на те, що проведення державної реєстрації транспортних засобів може слугувати доказом сплати всіх податків та обов'язкових платежів власником транспортних засобів, оскільки обов'язком органів ДАІ є проведення такої реєстрації лише за умови сплати всіх податків і обов'язкових зборів.

Більш того, аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), суд дійшов до переконання, що реєстрація на ім'я ОСОБА_3 транспортного засобу відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві про реєстрацію 04.03.2010 року автомобіля VOLKSWAGEN Т4 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2002 року випуску.

Суд приймає до уваги і ту обставину, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013 року у кримінальній справі №1-233/11 не встановлено факту давання колишнім начальником Львівського ВРЕВ Клепачем І.М. будь-яких незаконних вказівок підлеглим працівникам, висловлювання ним погроз чи примушування останніх до здійснення незаконних дій під час проведення операцій по реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів без сплати податку з власників транспортних засобів. Як вбачається, у цьому ж епізоді у вироку Клепача І.М. виправдано.

Тож, встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на ім'я ОСОБА_3 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати відповідачем податку.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Загалом, податковим органом до матеріалів справи надано документи, з яких слідує, що при реєстрації на ім'я ОСОБА_3 транспортного засобу податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на загальну суму 24 610,00 грн. не надійшов на рахунок відповідного місцевого бюджету.

У зв'язку із цим, суд звертає увагу на те, що поняття «сплата податку» та «надходження коштів на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обов'язком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів. Таким чином, відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

За наявності у платника податку відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

При цьому, існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів в розмірі 24 610,00 грн. до місцевого бюджету, податковим органом не доведено, а судом не встановлено.

Тож, зважаючи на вищенаведене, суд зазначає, що факт реєстрації транспортного засобу підтверджує те, що на момент такої реєстрації відповідачем було виконано всі обов'язкові вимоги, в тому числі й щодо сплати податку з власників транспортних засобів.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 128, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова Львівського окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04 березня 2015 року.