Справа № 816/1110/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 лютого 2015 року В/800/112/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

судді-доповідача Ємельянової В.І.

cуддів: Головчук С.В.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.

Іваненко Я.Л.

перевіривши заяву ОСОБА_5

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року (К/800/56665/14)

у справі № 816/1110/14

за позовом ОСОБА_5

до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості,

Полтавського обласного центру зайнятості

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого адміністративного суду України надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року у названій справі.

Відповідно до статті 2391 Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів») заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Перевіривши доводи заяви та надані матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2014 року.

У заяві ОСОБА_5 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права. В обґрунтування своїх вимог заявник додає копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 грудня 2014 року № К/800/55615/14 в якій, на його думку, норми матеріального права застосовано інакше, ніж у даній справі.

Частиною першою статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Встановлений статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України перелік підстав для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема, застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так, у справі за позовом ОСОБА_5 до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії ОСОБА_5 у 2013 році не зверталась до відповідача із заявою щодо виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12 квітня 2012 року по 5 лютого 2015 року.

В іншій справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, позивачем у 2009 році було подано заяву щодо здійснення йому виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Перевіривши матеріали заяви ОСОБА_5, вивчивши ухвалу Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року, щодо якої подана заява, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 грудня 2014 року № К/800/55615/14, на яку посилається заявник, суд встановив, що відсутні докази неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстави для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України у даній адміністративній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 236, 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України адміністративної справи за позовом ОСОБА_5 до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ємельянова В.І.
Судді: Головчук С.В. Загородній А.Ф.

Заїка М.М.

Іваненко Я.Л.