Справа № 802/322/15-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 лютого 2015 р. Справа № 802/322/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: не прибув (заява без участі)

відповідача: Клюєв О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області

до: відділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юститції

про: визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2015 до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області (далі - УПФУ у Немирівському районі, позивач) з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції (далі - ВДВС Немирівського РУЮ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку УПФУ у Немирівському районі винесена державним виконавцем ВДВС Немирівського РУЮ постанова про виправлення описки від 26.01.2015 незаконно та з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представник позивач не з'явився, проте надав клопотання в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та надав додаткові пояснення.

Представник відповідача щодо позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача та оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

26.01.2015 державним виконавцем ВДВС Немирівського РУЮ була прийнята постанова про виправлення описки, яка була винесена на підставі ч. 3 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець постановив «Виправити описку допущену 03.09.2014 головним державним виконавцем відділу ДВС Немирівського РУЮ допущену при винесенні постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні доповнити словами: «Ураховуючи викладене, керуючись статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження», та постанова винесена використання програмних засобів Єдиного реєстру».

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Стаття 1 Закону передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 17 Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З наданих до суду матеріалів слідує, що під час розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом справи №802/34/15-а за позовом УПФУ у Немирівському районі до ВДВС Немирівського РУЮ про визнання протиправною та скасування постанови про призначення експерта від 03.09.2014 було встановлено, що у постанові про призначення експерта від 03.09.2014 відсутнє посилання на Закон України «Про виконавче провадження» та на номер ЄДРВ.

За приписами ч. 3 ст. 83 Закону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Пунктом 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених

Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.п. 1.5.1 Інструкції, постанова як окремий документ повинна містити такі обов'язкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону. Інші посадові особи органів ДВС у випадках, передбачених Законом та цією Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом.

Тобто, даною нормою встановлено право державного виконавця у випадку виявлення помилки допущеної при оформленні процесуальних документів, виправити дані недоліки шляхом винесення відповідної постанови.

Судом встановлено, що виявивши допущено помилку, 26.01.2015. головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Немирівського управління юстиції Клюєвим О.О. винесено постанову про виправлення описки в постанові про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 03.09.2014 при виконанні примусового виконавчого провадження №32838656, відповідно до якої державний виконавець постановив «Виправити описку допущену 03.09.2014 головним державним виконавцем відділу ДВС Немирівського РУЮ допущену при винесенні постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні доповнити словами: «Ураховуючи викладене, керуючись статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження», та постанова винесена використання програмних засобів Єдиного реєстру».

Позивачем у позовній зазначено, що нормами Закону та Інструкції визначено право виправити лише граматичні помилки, тобто помилки у творенні слів чи арифметичні помилки, помилки щодо невірних арифметичних дій. А тому дану порушену норму нормативного акту не слід вважати граматичною чи арифметичною

Суд не погоджується з доводами позивача та зазначає, що допущена помилка під час винесення постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні є технічною. Відповідно до загальних юридичний термінів технічною помилкою є друкарська, арифметична та граматична помилки.

Крім того, слід зазначити, що зазначене позивачем в позовній заяві обґрунтування позовних вимог є безпідставним адже, державним виконавцем при реалізації наданого права щодо виправлення помилки не порушено жодну норму Закону, більше того, позивача не наведено жодної об'єктивної підстави для її скасування.

Суд погоджується з позицією відповідача та вважає, що дані факти є недостатніми підставами для скасування постанови про виправлення описки від 26.01.2015.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, в розрізі заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідачем доведено правомірність винесення постанови про виправлення описки від 26.01.2015, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд також звертає увагу, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України, а також враховуючий той факт, що невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряючи, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно до ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачем доведено повною мірою правомірність оскаржуваної постанови рішення, відтак позовні вимоги не знаходять своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Судові витрати відшкодуванню з Державного бюджету України в даній адміністративній справі не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, Вінницький окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна