Справа № 826/20566/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

розглянув у судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними наказу та скасування податкових повідомлень-рішень -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн», звернувся в суд з позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПІ у Печерському районі м.Києва Державної податкової служби від 14.06.2013 року № 87 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки та визнати дії ДПІ у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення від 01.08.2013 року № 8 неправомірними;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.08.2013 року № 8

В даній справі Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року залишено без розгляду адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ДПІ у Печерському районі м.Києва Державної податкової служби від 14.06.2013 року № 87 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки та визнати дії ДПІ у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення від 01.08.2013 року № 8 неправомірними

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На розгляд справи в апеляційному порядку сторони, належним чином повідомлені, не з'явилися. Колегія суддів, враховуючи, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для з'ясування всіх обставин, вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності сторін.

В зв'язку з неявкою сторін, на підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, встановлений ст. 99 КАС України та не доведено поважність причин пропуску строку для звернення до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в частині вимог, що залишені без розгляду, позивач оскаржує наказ від 14.06.2013 року та дії відповідача щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки та прийняття за її наслідками відповідного рішення.

Разом з тим, позивач оскаржував в судовому порядку податкове повідомлення-рішення від 01.08.2013 року № 8 прийняте за наслідками спірної перевірки, із зазначеним позовом звернувся в суд ще 02.09.2013 року. Отже, вже на той момент позивач знав про порушення його прав.

Даний адміністративний позов поданий лише 25.12.2014 року, тобто після сплину строку встановленого ст.99 КАС України.

Доказів неможливості звернутися з даним позовом у визначені процесуальним законом строки позивач не надав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що поважність причини пропуску строку позивачем не обґрунтована та не додано належних доказів щодо цього.

Апелянт в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в даному випадку суд першої інстанції мав виходити зі спеціальних строків визначених пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, а саме 1095 днів.

Колегія суддів вважає, що посилання на зазначену норму є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. До того ж, спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч. 2 ст. 99 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними, зокрема, ч. 4 та 5 ст. 99 КАС України.

Так, статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Із змісту зазначеної законодавчої норми, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, випливає, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності прийняття податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Разом з тим, посилання на норми пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України є необґрунтованим, оскільки зазначені приписи ПК України стосуються строків звернення до суду платника податків саме із вимогою щодо визнання протиправним податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання.

Тобто, предметом судового спору в даному випадку має бути податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання, а не наказ або дії щодо проведення перевірки.

Викладені в апеляційній скарзі позивачем доводи є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 27.02.2015 р.

.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.