Справа № 136/2117/14-а
Суддя: Мочульська Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/2117/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" жовтня 2014 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Мочульської Л. Т.

при секретарі Белінській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС ВДАІ Могилів - Подільського РВ УМВС Косогорова Руслана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2014 року серія АБ2 №052631, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував з огляду на таке.

10.09.2014 року ІДПС ВДАІ Могилів - Подільського РВ УМВС Косогоровим Русланом Володимировичем було винесено постанову серії АБ2 №052631 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він 10.09.2014 року керуючи автомобілем марки «Рено» державний номер НОМЕР_1 був зупинений у смт. Вендичани Могилів-Подільського району інспектором ДПС Косогоровим Р.В., який звинуватив позивача у перевищені швидкісного режиму. Однак жодних доказів того, не надав та не показав пристрій, яким зафіксовано швидкість, його показники, сертифікат відповідності та свідоцтва про його метрологічну повірку, так, як позивач стверджував, що його швидкість становила 75 км/год. ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову незаконною, протиправною та такою, що порушує його права, свободи та охоронювані законом інтереси у сфері публічно - правових відносин з боку органів державної влади, а також вказує у позові на порушення норм як матеріального так і процесуального права, що були допущені посадовою особою Державтоінспекції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи та винесенні постанови, а тому, на його думку, є безумовною підставою для скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ІДПС ВДАІ Могилів - Подільського РВ УМВС Косогоров Р.В. в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказав на законність прийнятого ним рішення, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст..122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні, за правилами ст..141 КАС України, було допитано свідка ОСОБА_3, який суду показав, що 10.09.2014 року, коли позивач був зупинений працівником ВДАІ у смт. Вендичани Могилів - Подільського району, він був пасажиром належного позивачеві автомобіля та займав місце біля водія, а тому йому добре було видно, що показник швидкості транспортного засобу при в'їзді до населеного пункту стояв на стрілці біля 75 км/год. Зазначив, що не доїжджаючи до населеного пункту, зустрічні водії сигналили їм про наявнісь працівників ДАІ. Тому, і у відповідності ПДР, ОСОБА_1 зменшив швидкість і при вїзді в населений пункт за показаннями спідометра які йому було добре видно, швидкість становила біля 75 км/год. На прохання позивача допитати його, ОСОБА_3, як свідка - інспектор ВДАІ, який і зупинив автомобіль, ніяким чином не вірреагував, що обурило і позивача, і його.

Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідка вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10.09.2014 року у смт. Вендичани ІДПС ВДАІ м. Могилів - Подільський старшим прапорщиком міліції Косогоровим Р.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АБ2 №052631, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави у розмірі 255 гривень, у зв'язку із тим, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в смт. Вендичани Могилів - Подільського району рухався із швидкістю 94 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР.

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вважаючи рішення суб'єкта владних повноважень незаконним, оскільки при складані протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи та винесенні оскаржуваного ним рішення було порушено його права та охоронювані законом інтереси.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, дана адміністративна справа підсудна Липовецькому районному суду Вінницької області.

Отже, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами КУпАП, Законом України „Про дорожній рух" від 30.06.1993, № 3353-XII, Правилами дорожнього руху від 10.10.2001, № 1306 та іншими спеціальними нормативно правовими актами, що регулюють суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки.

Так, винесена посадовою особою Державтоінспекції постанова у справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2014 року перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, що узгоджується з приписами ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Статтею 254 КУпАП, передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а інший в силу ст.257 КУпАП, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Главами 19 та 22 КУпАП, законодавцем врегульовано порядок оформлення адміністративного правопорушення та розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Положеннями статей 276, 278, 279 та 280 - 285 КУпАП встановлено, які дії орган (посадова особа) повинен провести при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, чітко регламентовано порядок розгляду справи та обставини, які при цьому підлягають з'ясуванню, зокрема: місце розгляду справи; строки розгляду справи; порядок розгляду справи та обставини, які слід було з'ясувати при вирішенні справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2013 року, відповідачеві було запропоновано надати до початку розгляду справи по суті усі наявні у нього письмові заперечення проти позову та докази в обґрунтування заперечень.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано суду Свідоцтво №22-2/1488083 про повірку робочого засобу вимірювальної техніки вимірювача швидкості радіолокаційного відео записуючого «ВИЗИР» №0812497, яке чинне до 01 вересня 2015 року.

Однак вказане Свідоцтво суд вважає неналежним доказом в спростування обставин наведених позивачем у позовній заяві щодо відсутності даних про метрологічну повірку засобу вимірювальної техніки та придатності такого засобу до застосування, оскільки як убачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне правопорушення винесеної та складеного відповідно 10.09.2014 року стосовно позивача, ідентифікуючих ознак вимірювача швидкості руху «ВИЗИР» у таких процесуальних документах не зазначено, що позбавляє суд можливості переконатись у належності Свідоцтва саме тому технічному засобу, яким вимірювалась швидкість руху транспортного засобу належного саме позивачеві.

Що ж стосується доводів позивача наведених ним у позовній заяві щодо не дотримання суб'єктом владних повноважень норм чинного законодавства, які регулюють порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, то слід вказати на таке.

Відповідно до п. 2.12. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 26.02.2009, № 77, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права й обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Наведене кореспондується і з положеннями Розділу 4 «Провадження у справах про адміністративні правопорушення»

Згідно п. 4.2. наведеної Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 10.09.2014 року, позивач наполягав на відкладенні розгляду справи у зв'язку із наданням йому можливості скористатись правовою допомогою адвоката, просив допитати в якості свідка його пасажира, однак такі клопотання не були вирішені посадовою особою Державтоінспекції всупереч правил ст..63 Конституції України, ст..268 КУпАП та вищезазначеного підзаконного нормативно - правового акта.

А на пропозицію суду надати усі наявні у відповідача докази на спростування наведених позивачем у позові обставин, суду не було надано матеріалів справи про адміністративне правопорушення із долученими до неї письмовими поясненнями свідків правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, відеоматеріалів, які мали б бути зафіксовані засобом вимірювальної техніки, так як такий має функції відеозйомки, що на думку суду, взагалі виключає існування таких доказів в підтвердження вчиненого позивачем правопорушення.

Крім цього, зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне правопорушення, з'ясовано, що справа про адміністративне правопорушення розглянута Інспектором Державтоінспекції на місці та в часі, де й було зафіксоване адміністративне правопорушення, оскільки момент вчинення правопорушення та розгляду справи співпадають, що суперечить положенням зазначеним у ч. 3 ст. 258 КУпАП, оскільки ст. 122 КУпАП не передбачена в переліку статей ч.1 ст.258 КУпАП, а відтак, вказана постанова інспектором ДПС на місці вчинення правопорушення винесена незаконно, оскільки таку справу слід розглядати із дотриманням загальних правил щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а постанова повинна виноситись тільки працівники Державтоінспекції МВС України, які мають спеціальні звання за наслідками розгляду адмінматеріалів, тобто відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП, і в порядку визначеному ст. ст. 278 - 280 КУпАП, а саме: вона мала бути розглянута посадовою особою правомочною розглядати справу у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання. Крім того, у відповідності до положень визначених ст.268 КУпАП, порушника, слід було повідомити про час та місце розгляду справи належним чином, оскільки під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, таку справу може бути розглянуто лише у випадку коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що посадовою особою Державтоінспекції, проведено розгляд справи спрощеним способом, тобто ним не було дотримано процесу розгляду справи, не було з'ясовано всі обставини, що необхідні для розгляду справи про адміністративне правопорушення, не враховано обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП), тощо, на неприпустимість чого було звернуто увагу в Постанові Пленуму Верховного Суду України з вивчення даного питання.

Також, відповідачем всупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП та п. 4.1 (абзац 3) Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року N 77 (далі - Інструкції), інспектором не було надано жодних доказів, що він має спеціальне звання та відповідно до своїх функціональних обов'язків має право самостійно виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення, оскільки відповідно до п. 12.4 цієї ж Інструкції таке право тільки надано інспекторам з адміністративної практики Державтоінспекції МВС України, яким, відповідно до положень п. 15.6. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС від 27.03.2009 р. № 111, а отже Інспектор УДАІ був зобов'язаний передати складені ним протоколи про адміністративне правопорушення після закінчення зміни командирові підрозділу ДПС, чи особі, яка його замінює, або працівникові, на якого покладено ці обов'язки, для реєстрації та передачі до відділів (відділень) Державтоінспекції МВС з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах протягом однієї доби, а у випадку коли передача протоколів припадає на вихідний чи святковий день, вона переноситься на наступний за ним робочий день.

Наведене вище свідчить про грубе порушення посадовою особою Державтоінспекції як норм матеріального так і процесуального права, яке регулює виниклі між сторонами правовідносини.

За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що оспорювана позивачем постанова не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням встановлених нормами КУпАП процедурою, що вказує на порушення суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: рішення суб'єктом владних повноважень прийнято не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин справи, які мали значення для прийняття рішення, без урахування прав особи на захист, тобто всупереч нормам процесуального та матеріального права, що є підставою для визнання його протиправним, що узгоджується з правилами ст.162 КАС України, а відтак така постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року, Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року N 77, ст. ст. 2, 6, 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160, 161 - 163 КАС України, ст. ст. 7, 9, 121 ч.6, 126 ч.1, 222, 252, 257, 258, 268, 276, 280, 287, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АБ2 №052631 від 10.09.2014 року винесену інспектором ДПС ВДАІ Моглиів - Подільського РВ УМВС України Косогоровим Русланом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в прибуток держави в сумі 255 гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:Л. Т. Мочульська