Справа № 817/4034/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"02" березня 2015 р. Справа № 817/4034/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" січня 2015 р. у справі за позовом Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Автоінвестстрой - Рівно" до Головного державного інспектора Територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області ОСОБА_3, третя особа- Територіальна державна інспекція з питань праці у Рівненській області про визнання протиправним та скасування припису ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями "Автоінвестстрой-Рівно", звернулось в суд з позовом до Головного державного інспектора Територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області ОСОБА_3 про скасування припису №17-03-019/0013-0009 від 25 червня 2014 року, яким за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання законодавства про працю встановлені порушення ч.1 ст.50, ст.65, 76 КЗпП України та ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», з якими позивач не погоджується, оскільки вважає його необгрунтованим.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року позов задоволено. Припис Головного державного інспектора територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області ОСОБА_3 №17-03-019/0013-0009 від 25 червня 2014 року визнано протиправним та скасовано.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Територіальна державна інспекція з питань праці у Рівненській області подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови з прийняттям нової про відмову у позові з підстав неповного з"ясування судом обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що Територіальною державною інспекцією з питань праці у Рівненській області в період з 23.06. по 25.06.2014 року проведено позапланову перевірку додержання Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями "Автоінвестстрой-Рівно", законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування, про що складено акт №17-03-019/0013.

Перевіркою встановлено порушення вимог законодавства про працю, а саме:

-в порушення ч.1 ст. 50 КЗпП України, тривалість робочого часу перевищує 40 годин на тиждень. Згідно графіку чергувань охоронників ДПзІІ «Автоінвестстрой-Рівно» ОСОБА_4працював добу через дві, тобто більше 40 годин на тиждень;

-в порушення ч.1 ст. 65 КЗпП України надурочні роботи перевищують чотири години протягом двох днів підряд і 120 годин на рік. В порушення ч. 2 статті 65 КЗпП України, облік надурочних годин кожного працівника не ведеться;

-в порушення ч.2 статті 30 ЗУ «Про оплату праці», не забезпечений достовірний облік виконуваної працівником роботи. Згідно наданих табелів обліку робочого часу ОСОБА_4 працював щоденно по 8 годин, а в дійсності виходив на чергування на 24 години, доба через дві, що підтверджується графіками чергувань, які затверджені ст. охоронником;

-в порушення ст.76 КЗпП України, працівникам не надаються щорічні додаткові відпустки. Зокрема, ОСОБА_4 являється ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи. Відповідно до п. 22 ст. 20 та п. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи, які належать до категорії 1-2 потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на використання чергової відпустки у зручний для них час, а також отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 робочих (16 календарних) днів на рік. За 2011 -2012 роки належна додаткова відпустка надана та оплачена не була. Документ, (посвідчення) про наявність пільг надано згідно п.2.2.1 правил внутрішнього розпорядку для працівників підприємства а саме при прийнятті на роботу. В порушення ст. 108 КЗпП України, оплата за роботу в нічний час не проводиться у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. В порушення ст. 107 КЗпП України, оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено припис №17-03-019/0013-0009 від 25 червня 2014 року , яким керівника підприємства зобов"язано :

-усунути порушення вимог ст.107-108 КЗпП України ;

-не допускати порушень ч.1 ст.50 , ч.2 ст.65,ст.76 КЗпП України, ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці".

Також надано строк до 25.07.2014 року про письмове інформування відповідача про виконання вимог припису.

Не погодившись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вказані у приписі порушення законодавства про працю не доведені належними та допустимими доказами.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України, нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють уповноважені органи, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу.

Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, яке затверджене Указом Президента України від 06.04.2011 року №386/2011, передбачено, що державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, основним завданнями якого є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю (п. 1, абз. 2 п. 3).

Підпунктом 3 пункту 4 вказаного Положення передбачено, що Державна інспекція України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Підпунктом 6 пункту 5 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, яке затверджене Указом Президента України від 06.04.2011 року №386/2011, визначено, що Державна інспекція України з питань праці з метою організації своєї діяльності організовує розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних з її діяльністю.

В силу вимог пункту 7 Положення Державна інспекція України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктами 2,3,4 «Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Таким чином, позапланова перевірка позивача проведена повноваженою особою і у визначений законом спосіб.

Що стосується зафіксованих в акті перевірки фактів порушення законодавства про працю, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону про колективні договори, взаємні зобов'язання між роботодавцями і працівниками щодо режиму роботи, тривалості робочого часу та відпочинку встановлюються у колективному договорі. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, що їх затверджують трудові колективи за поданням власника або уповноваженого ним органу (ст. 142 КЗпП), чи графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган (ст. 52 КЗпП). В обох випадках потрібне схвалення виборного органу профспілкової організації (профспілкового представника), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - іншого уповноваженого на представництво органу.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку визначаються: тривалість щоденної роботи, час початку і закінчення роботи, порядок чергування працівників у змінах. У графіках змінності визначаються час початку, закінчення і тривалість зміни, час перерв для відпочинку і харчування, а також час, що надається для міжзмінного та щотижневого відпочинку. Графіки доводяться до відома кожного працівника, як правило, не пізніше ніж за місяць до введення їх у дію.

Для забезпечення безперервного циклу охорони підприємства встановлюється спеціальний графік змінності: група охоронців (або один) для виконання своїх службових обов'язків повинні перебувати на робочому місці цілодобово або майже цілодобово.

Як встановив суд, ОСОБА_4 ( щодо якого, за висновком перевіряючого, допущені роботодавцем порушення законодавства про працю ), працював на ДПзІІ «Автоінвестстрой-Рівно» з 04.11.2011 по 20.10.2014 р.(а.с.41) охоронником.

Підприємство не має цілодобового режиму роботи та безперервного циклу охорони. Штатний розпис підприємства налічує 15 посад охоронників (а.с.21).

Із досліджених судом першої інстанції документів, які стосуються робочого часу, часу відпочинку, оплати праці: табелі обліку робочого часу за січень - травень 2014р., розрахункові відомості по заробітній платі, штатний розпис станом на 01.01.2014р., вбачається, що всі працівники ДПІІ «Автоінвестстрой - Рівно», в т.ч. охоронці, мають однакову тривалість робочого часу, що в сукупності складає 40 годин на тиждень. Зазначені документи належним чином оформлені позивачем. При цьому, відповідачем не надано суду жодних документів, які б підтверджували встановлені ним порушення під час проведення перевірки.

У запереченнях на позов, третя особа посилається на графіки чергувань, що складені старшим охоронцем ОСОБА_5, як на доказ факту роботи ОСОБА_4 позмінно. Однак, за штатним розписом підприємства посада старшого охоронника відсутня, графік належним чином не затверджений та не узгоджений. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем не вивчений та не проаналізований зазначений факт, а тому висновки, викладені в акті є лише припущеннями.

Що стосується зафіксованого факту порушень позивачем законодавства про відпустки щодо ОСОБА_4, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено, ОСОБА_4 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Додаткова відпустка громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надається відповідно до п. 22 ст. 20 та п. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та дає право особам, віднесеним до категорії 1 та 2, на використання чергової відпустки у зручний для них час, а також отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком на 14 робочих (16 календарних) днів на рік.

Враховуючи те, що вказана вище відпустка є гарантованою державою пільгою, то роботодавець зобов'язаний надати таку відпустку. Однак, у випадку коли працівник не бажає використовувати таку відпустку, то роботодавець позбавлений можливості в примусовому порядку зобов'язати працівника скористатися своїм правом на отримання та використання такої відпустки. Таким чином, надання додаткової відпустки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є обов'язком підприємства, а використання такої відпустки є виключним правом працівника.

При поступленні на роботу, працівник не подав до відділу кадрів копії належно завіреного посвідчення і не вказав про наявність такого статусу у особистих документах.

Лише у зв"язку із зверненням із заявою про застосування соціальної пільги, копія посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС була подана в жовтні 2013 року.

Отже, роботодавцю з жовтня 2011 по жовтень 2013 року не було відомо про наявність у працівника вказаного статусу, тому у графік відпусток за цей період для надання додаткової відпустки включено не було. Доказів на підтвердження факту звернення ОСОБА_4 із заявою про надання додаткової відпустки у період 2011-2013 рр. у справі немає.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обгрунтування обставин, на яких грунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення. Висновки , викладені в акті перевірки, не є достатньо обґрунтованими та не знайшли свого підтвердження зібраними належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями "Автоінвестстрой - Рівно" вул. Київська,102 Ж,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Головний державний інспектор Територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області ОСОБА_3 АДРЕСА_1

4-третій особі: Територіальна державна інспекція з питань праці у Рівненській області - вул.Словацького, 1,м.Рівне,33028,