Справа № 758/13121/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва про зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії з мінімального на пільговий, виплатити недоплати, з урахуванням пені та індексації коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва про зобов'язання провести перерахунок розміру пенсії з мінімальної на пільгову, що у пільгових розмірах та визнання її в сумі 1 577, 25 грн. за місяць; зобов'язання за період часу з 28.11.2005 року по 30.09.2013 року сплатити позивачу наступне: різницю недоотриманої пенсійної плати, що в сумі - 87 537, 30 грн.; пеню від суми різниці, в сумі 18 163, 98 грн.; неустойку пенсійної плати за інфляцією коштів, що в сумі становить 10 150, 66 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва про зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії з мінімального на пільговий, виплатити недоплати, з урахуванням пені та індексації коштів, починаючи з 28.11.2005 року по 11.04.2013 року залишено без розгляду.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 28.11.2005 року після досягнення 55 років позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, вказуючи, що його загальний страховий стаж за період з 01.09.1965 року по 14.12.2001 року становить 29 років 9 місяців 11 днів, з них стаж роботи з 01.06.1973 року до 14.12.2001 року на посадах газозварника і електрозварника, що надає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 - 18 років 5 місяців 27 днів.

22.12.2006 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах з 28.11.2005 року, мотивуючи тим, що пільговий стаж складає лише 10 років 5 місяців 1 день, а довідки, надані підприємствами, де він працював у період 1979-1983 роки неправильно оформлені і не дають права на одержання пільгової пенсії з 28.11.2005 року ( а/с 43, 44).

За результатами розгляду повторної заяви позивача від 23.05.2007 року відповідач 19.10.2007 року призначив останньому пенсію на пільгових умовах з дня подання заяви, виходячи з загального страхового стажу 26 років 3 місяці 6 днів (315 місяців), (неповного) пільгового стажу - 10 років 5 місяців 1 день та виплатив борг у сумі 2 609 грн. 01 коп. (а/с 50).

Водночас, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2009 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва перерахувати загальний страховий стаж з урахуванням періоду роботи на Київському машинобудівельному заводі ім. Артема з 19.07.1967 року по 29.05.1969 року, у зв'язку з цим, розмір пенсійного забезпечення з 20.10.2007 року та сплатити недоплату (а/с 20, 21).

На виконання судового рішення від 18.05.2009 року відповідач зарахував до загального страхового стажу позивача період роботи на Київському машинобудівельному заводі ім. Артема з 19.07.1967 року по 29.05.1969 року, який склав 28 років 1 місяць 17 днів, при пільговому стажі - 10 років 5 місяців 1 день, у зв'язку з цим за новою формулою перерахував розмір пенсії за показниками станом на 20.10.2007 року, урахувавши наступне: коефіцієнт стажу - 0,28083 (337 місяців); розмір пенсії за віком - 331, 93 грн.; доплату до прожиткового мінімуму (425,11 грн.) - 83,18 грн.; доплату за понаднормативний стаж - 9, 96 грн. (за 3 роки), загальний розмір пенсії склав 425,07 грн., виплатив борг, що підтверджується відповідним розпорядженням.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2009 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.07.2013 року, скасовано рішення суду першої інстанції від 19.02.2008 року, та зобов'язано відповідача призначити пенсію на пільгових умовах з 28.11.2005 року згідно розділу ХХХІІ Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та розділу ХХХІІІ Списку № 2 (загальні професії), затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

На виконання вказаного судового рішення від 15.06.2009 року за показниками станом на 28.11.2005 року відповідач визначив пільговий стаж позивача за списком № 2 - 13 років 4 місяців 29 днів у загальному страховому стажі - 26 років 3 місяці 9 днів, призначив і нарахував пенсію на пільгових умовах з 28.11.2005 року, врахувавши коефіцієнт стажу - 0,26250, заробітну плату за період з 01.01.1984 року по 31.12.1988 року; з 01.10.2000 року по 31.12.2000 року та з 01.06.2001 року по 30.06.2001 року; середній заробіток по Україні за 2004 - 524 грн. 14 коп.; індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1, 27254; середньомісячний заробіток для обчислення - 1 181 грн. 95 коп.; основний розмір пенсії за віком - 310, 26 грн. (1181, 95 х 0, 26250 = 310, 26); доплату до прожиткового мінімуму (до 332,00 грн.) - 21,47 грн.; доплату за понаднормативний стаж (1 рік) - 3, 10 грн. (3, 10 грн. - 1 % від основного розміру пенсії х на 1 рік = 3, 10 грн.), - у розмірі пенсії за віком за списком № 2 (310, 26 +21,74+3,10) - 335,10 грн., виплатив недоплату.

Відповідно до розпорядження від 27.07.2009 року відповідач здійснив остаточний перерахунок позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (за новою формулою), виходячи з загального страхового стажу - 28 років 1 місяць 20 днів, з них: пільгового стажу - 13 років 4 місяці 29 днів, коефіцієнта стажу - 0,28083 (337 місяців), коефіцієнта стажу з урахуванням кратності - 1,35 - 0,37913, розміру пенсії за віком - 448, 11 грн., доплати до прожиткового мінімуму (544 грн.) - 95,89 грн., доплати за понаднормативний стаж (за 3 роки) - 13,44 грн., загальний розмір пенсії за віком склав 557, 44 грн.

Згідно з повідомленням Пенсійного фонду від 03.04.2012 року № 204/15-178 загальний страховий стаж позивача становить 29 років 9 місяців 10днів, або 357 місяців, з них робота за Списком № 2 - 13 років 4 місяці 29 днів. Коефіцієнт стажу складає 0,29750х1,35-0,40163. Для розрахунку пенсії враховується заробітна плата за період з 01.01.1984 року по 31.12.1988 року, з 01.10.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.06.2001 року по 30.06.2001 року; середній заробіток по Україні за 2006 рік - 928,81 грн.; індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1,27254; середньомісячний заробіток для обчислення - 1181,95 грн. (928,81 х 1,27254 = 1 181,95); основний розмір пенсії за віком становить - 474,71 грн. (1 181,95 х 0,40163 = 474,71); доплата до прожиткового мінімуму (до 822,00 грн.) - 347,29 грн.; доплата за понаднормативний стаж (за 4 роки) -18, 99 грн. (4, 74 (1 % від основного розміру пенсії) х 4 роки = 18,99 грн.).

Таким чином розмір пенсії ОСОБА_2 за віком роботи за Списком № 2 з 01.01.2012 року (дата останнього масового перерахунку) становить 840, 99 грн. (474,11+347,29+18,99=840,99).

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на загальних підставах право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

На пільгових умовах на підставі п. «б» ч. 1, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, ст. 19 цього Закону пенсії за віком призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету.

Максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до цієї статті, не може перевищувати 75 процентів заробітку, за винятком мінімальних пенсій, підвищених за роки роботи понад 25 років у чоловіків і 20 - у жінок, а працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього Закону, - 85 процентів заробітку.

З метою коригування рівнів пенсій, призначених до введення в дію цього Закону, провадиться їх перерахунок виходячи з рівня заробітної плати відповідних категорій працівників за станом на 1 січня 1992 року.

Відповідно до ст. 64 цього Закону пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Зокрема, підпунктом «а» ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Раніше діючим законодавством, зокрема: ст. 9 Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956 року було передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті на інших роботах із важкими умовами праці за списком виробництв, цехів, професій та посад, затверджених Кабінетом Міністрів СРСР, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців - на зазначених роботах.

Відповідно до пп. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з ст. 27 цього Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем проведено розрахунок пенсії позивача у відповідності до названих вище нормативно-правових актів, проте зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги випливає, що позивач не погоджується із Пенсійним фондом, зокрема в складових, які останнім взяті для розрахунку пенсії. Так, на думку позивача, його загальний страховий стаж становить 29 років 9 місяців 11 днів, за Списком № 2 - 18 років 5 місяців 27 днів.

Проте, як встановлено судом, Пенсійний фонд визначив пенсійний стаж позивача з урахуванням судових рішень та встановив, що загальний страховий стаж становить - 29 років 9 місяців 10днів, або 357 місяців, з них робота за Списком № 2 - 13 років 4 місяці 29 днів.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що вимоги позивача полягають у зобов'язанні здійснити перерахунок пенсії з мінімального на пільговий у визначеній позивачем сумі та її виплаті. При цьому, позивачем не оскаржується визначений відповідачем пенсійний стаж та пільговий стаж для обчислення пенсії. Водночас постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2009 року, на яку посилається позивач як на підставу для визначення пенсії, такий стаж не встановлено, а лише зобов'язано відповідача призначити пенсію на пільгових умовах, без конкретизації будь-якого періоду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, позовні вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням загального стажу роботи та стажу за Списком № 2 у визначеному ним розмірі є передчасними.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що суд не має компетенції визначати суму пенсійних виплат та стягувати її з відповідача, оскільки не може підміняти державний орган, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а лише може визнати такі дії чи бездіяльність протиправними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, не визначаючи конкретні суми.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача про перерахунок пенсії з мінімальної на пільгову, в пільгових розмірах, в сумі 1 577 грн. 25 коп. щомісячно, сплату недоплати за період з 11.04.2013 року по 11.10.2013 року, пені та інфляційних втрат не ґрунтуються на чинному законодавстві.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.