Справа № 520/10915/14-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

26 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/10915/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Рева С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Вербицької Н.В.

судді - Жука С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 26.08.2014 року звернулась до суду з адміністративним позовом та згідно доповнень до нього просила визнати протиправною відмову УПФУ в Київському районі м. Одеси щодо перерахунку їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі м. Одеси від 26 вересня 2014 року за № 32232/05 на суму 8286 гривень 38 копійок, яка є додатком до довідки № 9137 від 08 квітня 2008 року; зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії та виплату невиплачених сум починаючи з 01 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі м. Одеси від 26 вересня 2014 року за № 32232/05 на суму 8286 гривень 38 копійок, яка є додатком до довідки № 9137 від 08 квітня 2008 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що в 1997 році ОСОБА_1 була призначена пенсія державного службовця, яка включала в себе оклад, надбавку за ранг, винагороду за вислугу років у розмірі 35% від окладу та надбавки за ранг, премії, надбавки за особливі умови праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та інших надбавок при загальному трудовому стажі 24 роки 6 місяців.

22 липня 2014 року позивач звернулась до УПФУ в Київському районі м. Одеси із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі м. Одеси від 15 липня 2014 року за №26738/05, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35% згідно довідки ДПІ в Київському районі м. Одеси від 08 квітня 2008 року за № 9137.

Рішенням від 31 липня 2014 року за № 170627 УПФУ у Київському районі м. Одеси відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки матеріальна допомога не входить до складу заробітної плати державних службовців і тому не враховується при обчисленні розміру пенсії. Також в рішенні було зазначено, що 01 червня 2011 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35% у період з 25 березня 2008 року по 01 квітня 2009 року з урахуванням сум вказаних в довідці ДПІ в Київському районі м. Одеси від 08 квітня 2008 року за № 9137 на підставі постанови апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2011 року по справі № 22-а-553/2011.

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 знов звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, включивши всі надбавки та інші виплати, та уточненою довідкою ДПІ в Київському районі м. Одеси від 26 вересня 2014 року за № 32232/05, яка відповідає вимогам постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1.

Своїм рішенням УПФУ в Київському районі м. Одеси від 06 листопада 2014 року №170627 знов відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки інші виплати (матеріальна допомога та індексація) не входять до складу заробітної плати державних службовців і тому не враховується при обчисленні розміру пенсії.

Однак, позивач вважала, що відповідач безпідставно та протиправно відмовив їй у перерахунку та виплаті пенсії, чим порушив її конституційні права на отримання відповідної пенсії, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Також в своєму позові ОСОБА_1 зазначила, що строк для звернення до суду був пропущений з поважних причин, а саме: у вересні 2006 року у її матері, яка проживала разом з нею, стався інсульт, після чого вона вже не піднімалась зі свого ліжка до своєї смерті, тобто до 28 березня 2013 року; на фоні психоемоційного розладу у зв'язку з наглядом за лежачою хворобою ОСОБА_1 також перенесла два інсульти, 11 серпня 2011 року та 22 травня 2014 року, після яких дуже довгий процес реабілітації, про що додала до позову відповідні довідки (а.с. 21-26). На підставі вищевикладеного позивач звернулась до суду із відповідним адміністративним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, крім того, надав заперечення на позовну заяву (а.с. 58-60).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2014 року було поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки Державної податкової інспекції в Київському районі міста Одеси від 26 вересня 2014 року за № 32232/05 на суму 8286 гривень 38 копійок, яка є додатком до довідки № 9137 від 08 квітня 2008 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки Державної податкової інспекції в Київському районі міста Одеси від 26 вересня 2014 року за № 32232/05 на суму 8286 гривень 38 копійок, яка є додатком до довідки № 9137 від 08 квітня 2008 року.

В апеляційній скарзі УПФУ в Київському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що позивач працювала в ДПІ в Київському районі м. Одеси на посаді заступника начальника відділу компютеризації, а в 1997 році їй була призначена пенсія державного службовця.

З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із відповідною заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, згідно довідки ДПІ в Київському районі м.Одеси від 26 вересня 2014 року за № 32232/05 (а.с. 18, 20).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїм рішенням від 06 листопада 2014 року № 170627 відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, у зв'язку з тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань не входить до складу заробітної плати державних службовців і тому не враховується при обчисленні розміру пенсії (а.с. 19).

Суд 1-ї інстанції обґрунтовано визнав протиправною відмову УПФУ в Київському районі м. Одеси, яка є порушенням конституційних прав позивача на отримання відповідної пенсії виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, як за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з вищевикладеного, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У своїй постанові від 20 лютого 2012 року Верховний Суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права зазначив, що висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії (а.с. 46-48).

Таким чином при обчисленні ОСОБА_1 пенсії державного службовця УПФУ в Київському районі м. Одеси повинно було нарахувати всі суми виплат, з яких було фактично нараховані та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі й індексації заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що в даному випадку, можливо поновити позивачу строк для звернення до суду з цим позовом, оскільки дійсно наявні поважні причини в його пропуску, а саме через стан здоровця, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21-26).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування чи зміни постанови суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає не суттєвими та такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В. Яковлев
Суддя:/підпис/С.І. Жук
Суддя:/підпис/Н.В. Вербицька