Справа № 817/4058/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/16839/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Вербицької О.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області

на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014

та постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24.12.2013

у справі № 817/4058/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс»

до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 08.11.2013 № , № та № .

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.12.2013, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014, позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 08.11.2013 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 512 691 грн., в т.ч.: 341 794 грн. основного платежу та 170 897 грн. штрафних (фінансових) санкцій, від 08.11.2013 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 201 148 грн., в т.ч.: 160 918 грн. основного платежу та 40 230 грн. штрафних (фінансових) санкцій; від 08.11.2013 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 2 040 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог; прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної планової виїзної перевірки ТОВ «Західенергоресурс» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04 по 31.12.2012, складено акт № 788/17-16-22-01/37245962 від 28.10.2013, в якому зафіксовані порушення: пп. 14.1.13 абз. «в», пп. пп. 14.1.27, 14.1.36, 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток в розмірі 341 794 грн. (в т.ч. за ІІ кв. 2012 року - 263 086 грн., за ІІІ кв. 2012 року - 65 006 грн., за ІV кв. 2012 року - 13 702 грн.); абз. «б» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 160 918 грн., п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», а саме: незабезпечення щоденного друку на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків.

На підставі результатів проведеної перевірки, 28.10.2013 відповідачем прийнтяті податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 512 691 грн., в т.ч.: 341 794 грн. основного платежу та 170 897 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 201 148 грн., в т.ч.: 160 918 грн. основного платежу та 40 230 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 2 380 грн.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Західенергоресурс» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Рівненської міської ради 12.08.2010, є суб'єктом господарювання, види діяльності підприємства за КВЕД-2010: 47.30 роздрібна торгівля пальним, 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Товариство взяте на облік в органах державної податкової служби, відповідно до довідки форми 4-ОПП від 13.08.2010 за № 29-16/7318, є платником податку на додану вартість, відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 03.09.2010 № 100300040 (бланк серії НБ №176129).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.08.2011 у справі № 5019/1290/11 встановлено, що між ТОВ «Західенергоресурс» (поклажодавець) та ТОВ «Облагротехсервіс» (зберігач) було укладено договір відповідального зберігання від 29.09.2010, на виконання умов якого поклажодавець здав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання паливно-мастильні матеріали, а саме: бензин марки А-76, А-80, А-92, А-95 та дизельне паливо; зберігачем відпуск паливно-мастильних матеріалів за заявками поклажодавця було припинено. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.08.2011 у справі № 5019/1290/11 було вирішено зобов'язати ТОВ «Облагротехсервіс» повернути ТОВ «Західенергоресурс» з відповідального зберігання в примусовому порядку нафтопродукти в загальній кількості 92809 кілограмів, а саме: бензину А-95 2985 кілограмів, бензину А-92 6 720 кілограмів, бензину А-76 5812 кілограмів та дизельного палива 77292 кілограмів. 26.09.2012 ТОВ «Західенергоресурс» звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.08.2011 у справі № 5019/1290/11. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.10.2012 у справі №5019/1290/11 заяву ТОВ «Західенергоресурс» про зміну способу та порядку виконання рішення суду було задоволено, було змінено спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.08.2011 шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «Облагротехсервіс» в розмірі 965 506,96 грн. (разом із податком на додану вартість), які є вартістю нафтопродуктів, що були передані ТОВ «Облагротехсервіс» на відповідальне зберігання.

Згідно з ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1 ст. 951 цього Кодексу збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Згідно з пп. 14.1.32 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України відповідальне зберігання - господарська операція, що здійснюється платником податків і передбачає передачу згідно з договорами схову матеріальних цінностей на зберігання іншій фізичній чи юридичній особі без права використання у господарському обороті такої особи з подальшим поверненням таких матеріальних цінностей платникові податків без зміни якісних або кількісних характеристик.

Відповідно до пп. 153.4.1 п. 153.4 ст. 154 ПК України з урахуванням особливостей, установлених цим розділом, не включаються в дохід і не підлягають оподаткуванню кошти або майно, залучені платником податку у зв'язку із залученням платником податку майна на підставі договору концесії, комісії, консигнації, довірчого управління, схову (відповідального зберігання), а також згідно з іншими цивільно-правовими договорами, що не передбачають передачу права власності на таке майно, з урахуванням положень пункту 153.7 цієї статті.

Не є об'єктом оподаткування операції, зокрема, з передачі майна у схов (відповідальне зберігання), у концесію, а також у лізинг (оренду), крім передачі у фінансовий лізинг (пп. 196.1.2 п. 196.1 ст. 196 ПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинтсва України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що не підлягають доказуванню обставини, встановлені Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1290/11 щодо укладення між ТОВ «Західенергоресурс» та ТОВ «Облагротехсервіс» договору відповідального зберігання. При цьому, ТОВ «Облагротехсервіс» (зберігачем) було втрачено річ (нафтопродукти). Господарським судом Рівненської області було також встановлено, що, оскільки іншим способом виконати судове рішення від 09.08.2011 у справі № 5019/1290/11 неможливо і обраний спосіб (повернення грошових коштів) не порушує прав інших осіб та гарантує ефективне виконання судового рішення, то суд прийшов до висновку щодо можливості зміни способу та порядку виконання рішення суду від 09.08.2011 шляхом стягнення з ТОВ «Облагротехсервіс» на користь ТОВ «Західенергоресурс» грошових коштів. Таким чином, Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1290/11 було встановлено, що ТОВ «Облагротехсервіс» повинен повернути ТОВ «Західенергоресурс» (поклажодавцю) грошові кошти в розмірі 965 506,96 грн. (разом із податком на додану вартість), які є вартістю втрачених нафтопродуктів, що були передані ТОВ «Облагротехсервіс» на відповідальне зберігання.

ТОВ «Західенергоресурс» не делегувало ТОВ «Облагротехсервіс» право на користування та розпорядження нафтопродуктами, що знаходилися у останнього на відповідальному зберіганні, в зв'язку з чим не відбувся перехід права власності на нафтопродукти від ТОВ «Західенергоресурс» до ТОВ «Облагротехсервіс».

На основі викладеного, є неправомірними висновки ДПІ у м. Рівному про заниження позивачем суми доходів та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, внаслідок поширення на вказану господарську операцію позивача вимог пп. 153.4.1 п. 153.4 ст. 154 та пп. 196.1.2 п. 196.1 ст. 196 ПК України.

Також судами встановлено, що 02.01.2012 між ТОВ «Західенергоресурс» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) було укладено договір про надання послуг з прибирання промислових об'єктів, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги з прибирання промислових об'єктів замовника, доручених замовником до виконання згідно з додатками до договору. Відповідно до Додатку 2 (щодо 2-го кварталу 2012 року), Додатку 3 (щодо 3-го кварталу 2012 року) та Додатку 4 (щодо 4-го кварталу 2012 року), виконавець повинен виконати наступні послуги з прибирання промислових об'єктів на ряді АЗС замовника: послуги з промислового прибирання бокових частин навісів, нижніх частин навісів та колон навісів АЗС; хімічне очищення і видалення плям від проливу нафтопродуктів на проїздах біля ПРК (паливороздавальні колонки); промислове прибирання ПРК; хімічне очищення і видалення плям від проливу нафтопродуктів островків ПРК.

Факт виконання умов зазначеного договору з урахуванням додатків до нього судами обох інстанцій встановлено з підтвердженням матеріалів справи, а саме: актами надання послуг, виписками банку, карткою рахунку 6851 за квітень 2012 року - лютий 2013 року по контрагенту ФОП ОСОБА_2

03.01.2012 між ТОВ «Сейвтранссервіс» (виконавець) та ТОВ «Західенергоресурс» (замовник) було укладено договір по технічному обслуговуванню, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати оперативне та планове (періодичне) технічне обслуговування обладнання АЗС, конструкцій та будівель АЗС, технологічних мереж АЗС, обладнання магазинів на АЗС. До договору було долучено ряд Додатків, а саме: Додаток 1 щодо адрес АЗС, на яких буде проводитися обслуговування; Додаток 2 - Розрахунок вартості технічного обслуговування АЗС з магазинами; Додаток 3 - Перелік робіт по виконанню оперативного та планового (періодичного) технічного обслуговування обладнання інженерних мереж будівель АЗС з магазинами. Договір було розірвано на підставі Додаткової угоди № 1 від 31.08.2012 про розірвання договору по технічному обслуговуванню від 03.01.2012.

В судовому порядку встановлено факт виконання умов зазначеного договору на підставі актів про надання послуг, випискою банку, карткою рахунку 6851 за 2012 рік по контрагенту ТОВ «Сейвтранссервіс».

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 ПК України).

Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пп. «б» п. 187.1 ст. 187 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Західенергоресурс» займається роздрібною торгівлею пальним. Для провадження такої господарської діяльності позивач використовує, на підставі договорів оренди, укладених із контрагентами ТОВ «Ріф» та ТОВ «Норд ЛТД», АЗС із магазинами. Для здійснення такої діяльності, позивачем було отримано відповідні торгові патенти на право здійснення роздрібної торгівлі нафтопродуктами на АЗС, які орендуються.

За встановлення в судовому порядку фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Сейвтранссервіс» з підтвердженням належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку, та пов'язаністю таких операцій з господарською діяльністю позивача, тому у податкового органу не було підстав для зменшення сум витрат та податкового кредиту позивача за вказаними господарськими операціями.

У зв'язку із розірванням договору по технічному обслуговуванню від 03.01.2012 із ТОВ «Сейвтранссервіс», позивачем (замовник) було укладено 03.09.2012 аналогічний договір із Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (виконавець), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати оперативне та планове (періодичне) технічне обслуговування обладнання АЗС, конструкцій та будівель АЗС, технологічних мереж АЗС, обладнання магазинів на АЗС. До договору було долучено ряд Додатків, а саме: Додаток 1 щодо адрес АЗС, на яких буде проводитися обслуговування; Додаток 2 - Розрахунок вартості технічного обслуговування АЗС з магазинами; Додаток 3 - Перелік робіт по виконанню оперативного та планового (періодичного) технічного обслуговування обладнання інженерних мереж будівель АЗС з магазинами. До умов додатків № 1 та № 2 до Договору, було внесено зміни на підставі Додаткової угоди №1 від 02.01.2013 про внесення змін та доповнень до Договору по технічному обслуговуванню від 03.09.2012.

Факт виконання вказаного договору судами обох інстанцій встановлено з підтвердженням матеріалів справи, а саме: актами надання послуг, виписками банку, карткою рахунку 6851 за період 01.04.2012-04.02.2013 по контрагенту ФОП ОСОБА_3

01.04.2012 між ФОП ОСОБА_4 (виконавець) та ТОВ «Західенергоресурс» (замовник) було укладено договір про надання послуг, за умовами якого замовник дає завдання, а виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню передбачених цим договором послуг за плату. При цьому, виконавець бере на себе зобов'язання щодо надання послуг з монтажу водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги.

Виконання сторонами умов даного договору підтверджується матеріалами справи, а саме: актами надання послуг, виписками банку.

20.09.2010 між ТОВ Підприємством «Інфосистема» (виконавець) та ТОВ «Західенергоресурс» (замовник), згідно з вимогами Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2004 № 601, та враховуючи, що введення реєстраторів розрахункових операцій (РРО) в експлуатацію, їх технічне обслуговування та ремонт здійснюється центрами сервісного обслуговування виключно на підставі укладених з користувачами відповідних договорів, було укладено договір № 2309. За умовами даного договору виконавець зобов'язується проводити профілактичне технічне обслуговування (ТО) Комплексів, а замовник зобов'язується приймати виконані роботи та оплачувати їх. Отримання позивачем послуг від ТОВ Підприємством «Інфосистема» та їх оплата у 2012 році підтверджуються карткою рахунку 6851 за 2012 рік по контрагенту ТОВ Підприємство «Інфосистема».

Між позивачем та ТОВ «СЕРВІС ЗАХІД» було укладено подібні договори, щодо обслуговування реєстраторів розрахункових операцій: договір № 02-09/2011 від 14.09.2011 та договір № 01-07/2012 від 29.07.2012. Отримання позивачем послуг від ТОВ «СЕРВІС ЗАХІД» та їх оплата у 2012 році підтверджуються карткою рахунку 6851 за 2012 рік по контрагенту ТОВ «СЕРВІС ЗАХІД».

Також, позивачем було укладено низку договорів (щодо АЗС розміщених у різних адміністративних територіях/місцевостях) щодо технічного обслуговування та пожежного спостереження за установками пожежної автоматики об'єктів: договір № 50/2011-ПС по веденню цілодобового спостереження за протипожежним станом об'єкта від 03.03.2011 (контрагент - виконавець - ПП «ДЕОС СПОСТЕРЕЖЕННЯ»); договір № 144 на здійснення технічного обслуговування та пожежного спостереження за установками пожежної автоматики об'єктів від 27.12.2010 та договір № 46/11 на здійснення технічного обслуговування та пожежного спостереження за установками пожежної автоматики об'єктів від 04.04.2011 (контрагент-виконавець - ТОВ «Цифрові охоронні системи»); договір № 11/01/13-ТО від 01.01.2012 (контрагент - виконавець ПП фірма «Імбекс»). Отримання позивачем послуг від ПП «ДЕОС СПОСТЕРЕЖЕННЯ», ТОВ «Цифрові охоронні системи» та ПП фірма «Імбекс», а також їх оплата у 2012 році підтверджуються картками рахунку 6851 за 2012 рік по вказаних контрагентах.

22.10.2010 між Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області (виконавець) та ТОВ «Західенергоресурс» (замовник) було укладено договір № 106/1379 на надання послуг спостереження сигналізації та термінового виклику наряду охорони на об'єкт Автозаправочна станція «Олас» м. Крюківка, вул. Галини Костюк, 16-а, за яким замовник доручає, а виконавець зобов'язується здійснювати спостереження та обслуговування сигналізації на об'єктів Замовника, забезпечити негайне прибуття наряду охорони на об'єкт у разі спрацювання сигналізації та здійснення нарядом охорони відповідних дій, спрямованих на встановлення причин спрацювання сигналізації, а в разі необхідності - припинення правопорушення або злочину на об'єкті.

Отримання позивачем послуг від Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області та їх оплата у 2012 році підтверджуються карткою рахунку 6851 за 2012 рік по вказаному контрагенту.

01.10.2010 між ПП ОСОБА_5 (власник мереж) та ТОВ «Західенергоресурс» (користувач) було укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж, відповідно до умов якого власник мереж зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та/або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги. Отримання позивачем послуг від ПП ОСОБА_5 та їх оплата у 2012 році підтверджуються карткою рахунку 6851 за 2012 рік по вказаному контрагенту.

23.11.2012 між Державним підприємством «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (виконавець) та ТОВ «Західенергоресурс» (замовник) було укладено договір № 520001, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки для проведення повірки (калібрування) засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) та атестації випробувального обладнання (ВО) та надання послуг, пов'язаних з виконанням цих робіт.

Від контрагента, ПП «АРТ-Дизайн» позивачем було отримано послуги з реконструкції табло, що підтверджується актом № 4 приймання виконаних робіт від 19.06.2012 на загальну суму 5 875 грн., та послуги з реставрації цінників, що підтверджується актом № 5 приймання виконаних робіт від 19.06.2012 на загальну суму 36 грн.

19.06.2012 між АРЗ СП ТУ МНС України у Рівненській області (виконавець) та ТОВ «Західенергоресурс» (замовник) було укладено договір № 618/1 про надання платних послуг, за умовами якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з перезарядження вогнегасників, а замовник зобов'язується прийняти такі послуги та оплатити їх.

Надання вказаних послуг позивачу підтверджується актом здавання-приймання послуг.

Перелічені вище договори та надані контрагентами-виконавцями послуги не є аналогічними за своєю суттю. Позбавляючи позивача права на формування витрат за господарськими операціями із ТОВ «Сейвтранссервіс», відповідач одночасно вважає правомірним формування витрат по господарським операціям із ФОП ОСОБА_3 на підставі договору, укладеного із останнім, замість ТОВ «Сейвтранссервіс».

На підставі наведеного та враховуючи дотримання позивачем вимог ст. ст. 138, 139 Податкового кодексу України при формуванні витрат за результатами господарських опреацій з контрагентами ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Сейвтранссервіс висновок відповідача про завищення позивачем суми витрат по господарським операціям позивача із такими контрагентами є безідставним.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

За порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання (п. 4 ст. 17 зазначеного Закону).

Зробивши аналіз зазначеної норми права можна дійти висновку, що фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимог стосовно щоденно друкування фіскальних звітних чеків та зберігання їх в книзі обліку розрахункових операцій, а тому орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення від 08.11.2013 № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 2 040 грн. є необґрунтованим.

На основі викладеного, суд касаційної інстанції вважає правомірним висновок судів попередніх інстанцій про безпідставність прийняття податкових повідомлень-рішень від 08.11.2013 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 512 691 грн. (341 794 грн. - основний платіж, 170 897 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи), від 08.11.2013 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 201 148 грн. (160 918 грн. - основний платіж, 40 230 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи), від 08.11.2013 № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 2 040 грн.

За вказаних обставин, меж перегляду, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 та постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді О.В. Вербицька
О.А. Моторний