Справа № 2а-10309/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Справа № 2396/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.
судді Ліщинський А.М.
Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

прокурора Шимін Н.М.
представника відповідача Смерека І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. по справі № 2а-10309/12/1370 за позовом Стрийського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області ДПС до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення податкової заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2012 року Стрийський міжрайонний прокурор звернувся в суд першої інстанції в інтересах Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області ДПС до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з коштів з банківських рахунків Військової частини НОМЕР_1 в сумі 66 272, 35 гривень.
В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 перебуває на обліку як платник податків за основним місцем обліку. Станом на 13.06.2012р. за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 66 272,35. Відповідач протягом тривалого часу жодних заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не вживав, про що свідчить розрахунок заборгованості, який фіксує наявність у відповідача податкового боргу та його постійний ріст.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012 року позов задоволено, стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Державного бюджету України 66 272 грн. 35 коп. заборгованості.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною та необгрунтованою, прийнятою із порушенням норм матеріального права, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що додані до позовної заяви, як докази боргу, Розрахунки суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за 2009-2010 роки складені в односторонньому поряду працівниками Стрийської ДПІ та не узгоджені. Також апелянт вважає, що згідно із Законом України "Про господарську діяльність Збройних Силах України" Міністерство оборони України може здійснювати господарську діяльність згідно із законом. Відповідно до частини 2 статті Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", Міністерство оборони України, як централізований орган управління Збройними Силами України здійснює, згідно до закону, управління військовим майном.
Отже, право оперативного управління не може ототожнюватися з правом власності, оскільки останнім охоплюється повне володіння, користування та розпорядження майном. Тому Збройні Сили України не є власником закріплених за ним транспортних засобів і не можуть бути платником даного виду податку у розумінні статті 1 Закону України "Про податок власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів".
Окрім цього покликається на те, що своїм листом від 24 лютого 1997 року №17-0377-110/10-1375 Державної податкова адміністрація України підтвердила, що транспортні засоби бюджетних установ, до яких відноситься і апелянт, звільняються від оподаткування, якщо вони використовуються за цільовим призначенням.
Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримує.
Прокурор апеляційні вимоги заперечує, вважає постанову суду першої інстанції обгрунтованою та просить залишити її без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушено вимоги законодавства стосовно сплати узгодженого податкового боргу, а тому такий підлягає стягненню.
Судом апеляційної інстанції встановлено, та це підтверджено матеріалами справи, що за відповідачем рахується заборгованість, яка виникла внаслідок несплати збору з власників транспортних засобів в сумі 66 272,35 грн. в тому числі пеня 2343,85 грн., що підтверджується розрахунками №7457, №6904.
Даючи правову оцінку покликанням апелянта на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та помилкове застосування норм процесуального права, колегія суддів виходить з таких міркувань.
Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст.92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.
На момент виникнення спірних правовідносин спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), включаючи збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовується до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення був Закон України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".
Податкове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органах відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.
Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п.1.3 ст.1 цього Закону вважається податкове зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня нарахована на суму такого податкового зобов`язання.
На виконання п.п. 6.2.1 ст. 6 Закону України "'Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-111 і 21.12.2000 р. (із змінами та доповненнями), яка зазначає про те, що у разі коли плати податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання у встановленні строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. ДПІ в Стрийському районі Львівської області ДПС на адресу Військової частини НОМЕР_1 направлялись податкові вимоги: перша податкова вимога від 07.02.2008р. № 1/24 на суму 69709,20 грн.; друга податкова вимога від 12.03.2008р. № 2/39 на суму 65656,50 грн. Зазначені податкові вимоги відповідачем не оскаржувались.
ПК України регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Всупереч зазначеного, вказана сума грошового зобов`язання платником податків не сплачена.
Відповідно до вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексі України, сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такої грошового зобов`язання є податковим боргом.
У п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпункті 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п.41.1 та п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.
Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст.ст.95-99 ПК України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до ч. 1 п. 95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пунктів 95.2 - 95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Пунктом 59.5 ст.59 ПК України передбачено, що у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу позивачем надсилались йому податкові вимоги від 07.02.2008р. № 1/24 на суму 69709,20 грн.; від 12.03.2008р. № 2/39 на суму 65656,50 грн.. Однак податковий борг залишається не погашеним.
Оскільки за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 66 272, 35 гривень, а суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт погашення цього податкового боргу, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що такий борг підлягає погашенню на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.160, 195, 196, 198, 200, 205,206, 254, КАС України

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. по справі № 2а-10309/12/1370 без змін.

Ухвалив апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.