Справа № 423/2198/13-а
Суддя: Мазур М. В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 423/2198/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 р. м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Мазура М.В.

при секретарі судового засідання Корабльовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Попаснянському районі Луганської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, діючи в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звернулася з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

1) встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, в період з 21 червня 2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_4;

2) визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на отримання одноразової допомоги в разі смерті потерпілого в розмірі п'ятирічної заробітної плати ОСОБА_5, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4;

3) зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Попаснянському районі Луганської області виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, одноразову допомогу в разі смерті потерпілого в розмірі п'ятирічної заробітної плати ОСОБА_5, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до ст.ст.33,34 Закону України від 23.09.1999 року №1105 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».Позивач мотивувала свої вимоги тим, що відповідач незаконно відмовив у виплаті її дітям одноразової допомоги в розмірі п'ятирічного заробітку потерпілого ОСОБА_5, загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4, який був їх батьком.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, надавши аналогічні пояснення.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що згідно рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 25.06.2012 р. №2-365/12р. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не підтримували подружні стосунки, загальне господарство не вели та родиною вже не проживали на момент винесення рішення про їх розлучення. Крім того, згідно з цим рішення діти були залишені саме матері, а тому вони не могли складати сім'ю із загиблим, тоді як така допомога виплачується тільки членам сім'ї загиблого. Отже, єдиною підставою для заперечення права на отримання дітьми такої одноразової допомоги є твердження про те, що діти не є членами сім'ї померлого.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши думки сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Так, згідно свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх батьком записаний ОСОБА_5 (а.с.5, 7).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.8). Згідно Акту №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 16.10.2013 р. (а.с.9-15) та Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_4 о 20 год. 05 хв. у ПАТ «Стахановський завод феросплавів» від 11.10.2013 р. (а.с.16-19) смерть ОСОБА_5 пов'язана з виробництвом, про що складаються акти за формою Н-1 та П-5.

Як вбачається з довідок Калинівської селищної ради (а.с.22, 44) та акту обстеження, складеного депутатом селищної ради (а.с.68) неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_5 до смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідок, виданих навчальними закладами (а.с.22, 23), ОСОБА_2 навчається у Первомайському обласному медичному училищі, ОСОБА_3 - Калинівській ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Як вбачається з заяв позивачки (а.с.69-70), вона зверталася до відповідача із заявами про виплату дітям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щомісячної страхової виплати у разі смерті годувальника, одноразової допомоги в разі смерті потерпілого (утриманцям), одноразової допомоги в разі смерті потерпілого (сім'ї).

Як вбачається постанов відповідача (а.с.71-73), ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були взяті на облік осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, та їм призначені щомісячні страхові виплати й одноразову допомогу в разі смерті потерпілого (утриманцям), проте рішення про призначення одноразової допомоги в розмірі п'ятирічного заробітку потерпілого в разі смерті останнього (сім'ї) не приймалося.

Як вбачається з листа відповідача від 05.11.2013 р. (а.с.20, 74-75) у виплаті спірної одноразової допомоги дітям померлого було відмовлено з тих же підстав, які зазначені в запереченні на позов.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та до його дня смерті проживали з ним спільно за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до п.7 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Відповідно до п.9 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» сума страхових виплат кожній особі, яка має на це право, визначається шляхом ділення частини заробітку потерпілого, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки чинним законодавством передбачено, що в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку членам його сім'ї має бути виплачена одноразова допомога в розмірі п'ятирічної заробітної плати потерпілого, а діти є членами його сім'ї.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 18, 19, 69-71, 105, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Попаснянському районі Луганської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, в період з 21 червня 2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на отримання одноразової допомоги в разі смерті потерпілого в розмірі п'ятирічної заробітної плати ОСОБА_5, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Попаснянському районі Луганської області виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, одноразову допомогу в разі смерті потерпілого в розмірі п'ятирічної заробітної плати ОСОБА_5, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до ст.ст.33,34 Закону України від 23.09.1999 року №1105 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, повний текст постанови складено 19.02.2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.В. Мазур