Справа № 2а/0270/3977/12
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2015 р. м. Київ К/800/13412/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуРегіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Вінницькій області
на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013
у справі № 2а/0270/3977/12
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доРегіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Вінницькій області
провизнання протиправним та скасування рішень про застосування фінансових санкцій ,-
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України у Вінницькій області про визнання протиправними рішень про застосування фінансових санкцій.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.11.2012 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02.11.2012 у даній справі скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано рішення Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Вінницькій області від 12.07.2012 за № -21, № -21, № -21, №-21.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02.11.2012, оскільки вважає, що постанову суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження у відповідності до п.2 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

- позивач здійснює господарську діяльність, пов'язану з роздрібною торгівлею алкогольними та тютюновими виробами в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1;

- 19.06.2012 працівниками Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у Вінницькій області було здійснено перевірку магазину, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, за результатами якої складено акт перевірки № 027/02/21/-НОМЕР_1 від 19.06.2012;

- вказаною перевіркою встановлено здійснення позивачем роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями без наявності відповідних ліцензій та реалізацію алкогольного виробу за ціною нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну на такий напій;

- в ході перевірки складено протокол огляду місця події від 19.06.2012, з якого вбачається, що на момент перевірки в магазині містилось 1116 пляшок алкогольних напоїв загальною вартість 32 553,5 грн., а також 94 пачки тютюнових виробів на загальну суму 1187 грн. (а.с.11), на які відсутні накладні на товар та сертифікати відповідності. Вказані товарно-матеріальні цінності були вилучені та передані на відповідальне зберігання до прийняття рішення згідно чинного законодавства;

- за результатами перевірки відповідачем прийняті рішення про застосування фінансових санкцій від 12.07.2012 за № 020047 на суму 5000 грн., за № 0200048 на суму 62 733 грн., за № 020049 на суму 5000 грн., за № 020050 на суму 2 374 грн.

Підставою для застосування штрафних санкцій до позивача слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2008 в частині реалізації алкогольного виробу за ціною нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну на такий напій, та вимог абз. 5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в результаті здійснення позивачем роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями без наявності відповідних ліцензій.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що поданими відповідачем доказами підтверджено наявність встановлених актом перевірки порушень позивачем вимог чинного законодавства України та, як наслідок, про правомірність фінансових санкцій, застосованих до позивача оскаржуваними рішеннями контролюючого органу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем прийнято оскаржувані рішення від 12.07.2012 за № -21 та № -21 з порушенням вимог статті 115 Податкового кодексу України, оскільки положення названої статті не містять конкретної вказівки на застосування кількох штрафних санкцій за вчинення порушень одного і того ж закону. Також, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необґрунтованості прийнятих відповідачем рішень від 12.07.12 за № -21 та № -21, оскільки відповідачем не встановлено отриманої партії товару, з якого розраховується сума штрафних санкцій за реалізацію алкогольних напоїв, тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії (у розмірі 200% отриманої партії, але не менше 1700 грн.). При цьому, суд зазначив, що відповідач не вправі накладати фінансові санкції у формі рішення, оскільки Податковим кодексом України передбачено лише одна форма застосування фінансових санкцій - податкове повідомлення-рішення.

Суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2008 встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Згідно п.13 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що перевіряючими 19.06.2012 було придбано пляшку горілки «Істинна» по роздрібній ціні 51,00 грн., пляшку шампанського «Наш Київ» по роздрібній ціні 25,50 грн., а також пачку цигарок «Парламент» за ціною 16,00 грн., в той час як мінімальна роздрібна ціна на вино, яке було реалізовано позивачем, складає 26 грн., мінімальна ціна горілки - 52,20 грн. Термін дії ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами у позивача закінчився 16.06.2012.

Крім того, встановлено, що, окрім випадку 19.06.2012, встановленого актом перевірки позивача, останнім також було здійснено реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв 17.06.2012 на суму 142,88 грн., що підтверджується дослідженою судом книгою обліку доходів і витрат позивача.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги доводи позивача про те, що ОСОБА_6 на момент перевірки не була її продавцем та в день перевірки здійснювала в її магазині реалізацію товару, який позивачу не належить, оскільки матеріалами справи підтверджено, що реалізована продукція була проведена ОСОБА_6 через реєстратор розрахункових операцій, який належить позивачу, та видано покупцям чек, копія якого наявна в матеріалах справи.

При цьому, судом першої інстанції також встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 19.06.2012 на момент перевірки в магазині позивача містилось 1 116 пляшок алкогольних напоїв загальною вартістю 32 553,5 грн., а також 94 пачки тютюнових виробів на загальну суму 1187 грн., на які відсутні накладні на товар та сертифікати відповідності.

Крім того, під час проведення перевірки ОСОБА_6 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що 19.06.2012 вона реалізувала горілку «Істинна», вино «Наш Київ» та тютюнові вироби «Парламент» за відсутності відповідних ліцензій. Пояснення надавались ОСОБА_6 саме як продавцем магазину позивача.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що поданими відповідачем доказами підтверджено наявність встановлених актом перевірки порушень та, як наслідок, правомірність застосованих до позивача фінансових санкцій.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідач, як контролюючий орган у сфері виробництва алкогольних напоїв, у разі необхідності застосування до суб'єктів господарювання фінансових санкцій, повинен приймати податкове повідомлення-рішення.

Проте, колегія суддів зазначає, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не є безумовною підставою для висновку щодо протиправності спірного рішення та, як наслідок, про його скасування за умови наявності факту порушення вимог законодавства.

Так, в даному випадку спірні рішення прийняті контролюючим органом без дотримання окремих елементів форми спірного рішення, однак, у межах його компетенції, а з їх змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх).

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що рішення контролюючого органу про застосування до позивача фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють правильного по суті спірного рішення.

Відповідно до ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а помилково скасована постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Вінницькій області задовольнити.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 скасувати та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02.11.2012 у справі № 2а/0270/3977/12.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль
О.А. Моторний