Справа № 826/15701/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м.Київ К/800/25107/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Артек» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16 травня 2013 року №100270000/2013/300557/2,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Дочірнє підприємство «Артек» звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16 травня 2013 року №100270000/2013/300557/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості та її визначення за резервним методом, оскільки подані до митного органу документи з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів містили усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Вважає, що прийняте відповідачем рішення про визначення митної вартості є протиправним та необґрунтованим.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року, адміністративний позов задоволено.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із безпідставності та неправомірності коригування митницею заявленої позивачем митної вартості товару, недоведеності відповідачем обставин, які б свідчили про неправильність визначення позивачем митної вартості товару та наявності підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості та відмови у здійсненні митного оформлення товару.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Київська міжрегіональна митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням резервного методу у зв'язку з виявленою невідповідністю задекларованої позивачем митної вартості інформації та ненаданням декларантом витребуваних документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості.

Дочірнє підприємство «Артек» у поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні касаційної скарги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі зовнішньоекономічного контракту на поставку товарів від 27 листопада 2012 року №AV 1112, укладеного між Дочірнім підприємством «Артек» (покупець) та Компанією «VORNE PENCERE KAPISISTEMLERI PAZARLAMA DIS TICARETLTD.STI.» (Туреччина) (постачальник), специфікації від 25 квітня 2013 року №3 до нього та згідно з інвойсом від 29 квітня 2013 року №019695/019696, позивачем придбано на умовах EXW-Стамбул товар (комплектуючі з пластику, петлі віконні, замки, фурнітура для вікон) відповідного найменування, кількості і ціни, на загальну вартість 68354,48 Євро.

Даний товар подано до митного оформлення згідно ВМД від 15 травня 2013 року №100270000/2013/162156, у якій митні вартість задекларована за першим методом (за ціною договору) у загальному розмірі 717207,94 грн., у т.ч.: фактурна вартість товарів - 709007,94 грн. (68354,48 Євро), витрати на транспортування - 8000 грн., витрати на навантаження, вивантаження та обробку - 200 грн.

На підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору декларантом до вантажної митної декларації додано: зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів від 27 листопада 2012 року №AV 1112; специфікацію від 25 квітня 2013 року №3 з перекладом; інвойс від 29 квітня 2013 року №019695/019696 з перекладом; платіжне доручення в іноземній валюті від 26 квітня 2013 року №14 на суму 68354,48 Євро; коносамент від 29 квітня 2013 року №13/04/300/02339-0005067; пакувальний лист від 29 квітня 2013 року; CMR від 13 травня 2013 року №286/1; довідка про транспортні витрати від 14 травня 2013 року; ВМД країни відправлення; прайс-лист за період з 01 квітня 2013 року по 20 січня 2014 року; лист від 25 січня 2013 року №01/13.

Під час здійснення митного контролю у митного органу виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей необхідних для підтвердження заявленої митної вартості частини товару, у зв'язку з чим запропоновано надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, встановлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом здійснено запис про ознайомлення 15 травня 2013 року та вказано про неможливість надання додаткових документів.

16 травня 2013 року, в зв'язку із ненаданням декларантом додаткових підтверджуючих документів, наявності сумнівів щодо достовірності поданих документів та відсутністю даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, митним органом після проведених консультацій з декларантом на підставі наявних у митного органу відомостей та інформації про рівень цін на такі товари прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару за №100270000/2013/300557/2.

Відповідно до рішення відповідачем скориговано митну вартість товару:

- №1/1, код згідно УКТЗЕД , країна походження Туреччина (фурнітура з арматурою та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, що використовуються для зачинення вікон з поворотною та поворотно-відкидною ступкою) з 43978,50 Євро до 88868,89 Євро;

- №3/1, код згідно УКТЗЕД , країна походження Туреччина (арматура кріплення та аналогічні вироби з недорогоцінних металів для виробництва дверей з ПВХ, петлі) з 15688,18 Євро до 17142,43 Євро;

- №5/1, код згідно УКТЗЕД 0, країна походження Туреччина (замки врізні циліндрові, з недорогоцінних металів для дверей з ПВХ М.) з 5764,12 Євро до 12397,50 Євро.

16 травня 2013 року товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання згідно вантажно-митної декларації №100270000/2013/1162339.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення товару всі необхідні основні та додаткові документи, що передбачені ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Щодо відсутності в інвойсі вартості експортної упаковки, то як вбачається з п.2.3 контракту ціна товару формується з урахуванням вартості експортної упаковки, тому така вартість є невід'ємною складовою ціни товару. В такому випадку, незазначення в інвойсі вартості експортної упаковки не впливає на митну вартість оцінюваного товару.

Щодо наявності в інвойсі від 29 квітня 2013 року №019695/019696 символів «XXX» в кінці swift коду TGBATRIS, судами правомірно встановлено, що формування інвойсів постачальника здійснюється автоматично за допомогою спеціального програмного забезпечення. Умови такого програмного забезпечення передбачають наявність більшої кількості символів у регістрі формування swift коду. В разі, коли swift код містить меншу кількість символів, ніж передбачено у регістрі, відповідне програмне забезпечення автоматично доповнює «порожні» символи відповідними символами «X» у графі такого регістру, що, також, не впливає на дійсність наданих до митного оформлення документів. Крім цього, як зазначає позивач, правильність swift коду постачальника перевіряється банківською установою, яка на підставі інвойсу здійснює перерахування грошових коштів в іноземній валюті постачальнику.

Також необґрунтованими визнані доводи відповідача щодо зазначення в експортній ВМД інвойсу №9 та надання до митного оформлення інвойсу за №019695/019696, так як остання цифра в номері інвойсу « 6» зазначена в наступному рядку гр.44 експортної ВМД.

Посилання відповідача на ту обставину, що наданий прайс-лист видано не безпосереднім виробником товарів компанією «Ileri Kalipcilik Makina Electrik Sanayi Ve Ticaret Limited Sirketi», а фірмою-контрактоутримувачем «VORNE PENCERE KAPISISTE-MLERI PAZARLAMA DIS TICARETLTD.STI.» спростовується наданим до митного оформлення з іншими документами листом «Ileri Kalipcilik Makina Electrik Sanayi Ve Ticaret Limited Sirketi» №01/13 від 25 січня 2013 року. Даним листом «Ileri Kalipcilik Makina Electrik Sanayi Ve Ticaret Limited Sirketi» інформує, що «VORNE PENCERE KAPISISTEMLERI PAZAR-LAMA DIS TICARETLTD.STI.» є безпосередньо її торговим домом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій, що позивачем подано до митниці повний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді