Справа № 465/6779/14-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Справа № 876/11858/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Гудима Л.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій та зобов'язання провести обчислення грошового утримання,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 21.10.2014 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення розміру щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці, виходячи із грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді та зобов'язання відповідача провести обчислення щомісячного (довічного) грошового утримання відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідки територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 січня 2012 року та з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2014 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 25 червня 1978 року по 28 липня 2000 року працювала на посаді судді Ленінського, а відтак Франківського районного суду м. Львова.

У відповідності до довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №02-14-491/14 від 30.09.2014 року, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації в Львівській області, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.01.2013 року, становить 17205,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (який був чинним на момент виходу позивача у відставку) судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічна норма закріплена і в ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI), який набрав чинності з 30 липня 2010 року, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, ч. ч. 3 і 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було викладено в новій редакції, а саме: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, було встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, але не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» було передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Крім того, положення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З 01.01.2012 року набуло чинності положення ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», що передбачає розміри посадових окладів суддів, в якому зазначається, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно, зокрема з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат, з 1 січня 2013 року у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачений, зокрема, п. п. 3 і 4 «Положення про Пенсійний фонд України», затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, пп. 2.1 і 2.2 «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до наявних в матеріалах справи довідки Державної судової адміністрації в Львівській області від 30.09.2014 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, заробітна плата судді цього суду з січня 2013 року по листопад 2013 року становила 17205,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що щомісячне довічне грошове утримання призначено позивачу з 31.01.2007 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», тому на даний час позивач має право одержувати щомісячне довічне грошове утримання працюючого на відповідній посаді судді без будь-яких граничних обмежень.

Згідно з ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Згідно зі ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала; позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, з врахуванням наведених обставин справи та положень правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова було зобов'язане здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового довічного утримання, виходячи з розміру 84% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді на підставі ст. ст. 129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зазначеної вище довідки ДСА в Львівській області, починаючи з 21 квітня 2014 року, оскільки позов поданий 21 жовтня 2014 року до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова - задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2014 року у справі № 465/6779/14-а - скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій та зобов'язання провести обчислення грошового утримання - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій та зобов'язання провести обчислення грошового утримання за період з 01.01.2012 року по 20.04.2014 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови в обчисленні розміру щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова нарахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 21 квітня 2014 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат та без обмежень граничним розміром, відповідно до частини 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 07 липня 2010 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Л.Я. Гудим