Справа № 738/1/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 738/1/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Волошина Н.В. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А
26 лютого 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними; зобов`язати відповідача призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня звернення до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області, та зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили.
Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2015 року вимоги позивача задоволено:
визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 10 грудня 2014 року.
Крім того, встановлено судовий контроль щодо виконання постанови суду та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Менському районі Чернігівської області подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця після набрання постановою законної сили.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.
Згідно зі ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
10 грудня 2014 року, по досягненні 50 річного віку, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Менському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Листом від 17 грудня 2014 року № 3362/04 управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області було відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мотивуючи це тим, що надані ним документи не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, а саме в них не зазначено дні виїзду, населений пункт чи об`єкт, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Вважаючи таку відмову неправомірною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів на 10 років.
Відповідно ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.
Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії додаються такі документи посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 10 травня по 31 липня 1986 року безпосередньо приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (в/ч НОМЕР_1 ).
На підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи наявні надані позивачем копія військового квитка серії НОМЕР_2 , копії архівної довідки, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, в якій зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 10 травня 1986 року (наказ № 2) по 01 серпня 1986 року (наказ № 94).
При цьому, суд звернув увагу, що с. Оране було лише місцем дислокації військової частини, а самі роботи проводились безпосередньо на Чорнобильській АЕС.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено його право на пільгову пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, зокрема, у зв`язку із підтвердженістю обставин щодо роботи позивача в зоні відчуження з 10 травня по 31 липня 1986 року.
Крім того, відповідно до положень частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку правомірність свого рішення має довести саме суб`єкт владних повноважень.
З огляду на те, що відповідач не спростував належність та достатність для підтвердження спеціального трудового стажу наданих позивачем документів, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2015 року - без змін.
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.