Справа № 2а-13331/10/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Київ К/9991/24837/12

№ К/9991/24837/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби (ДПІ)

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2011

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012

у справі № 2а-13331/10/2670 Окружного адміністративного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Бест Кард Сервіс»

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва (ДПІ)

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.03.2010 в частині донарахування податку на додану вартість у сумі 19355,00 грн. - основний платіж та 9678,00 - штрафні (фінансові) санкції.

В касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на додану вартість, з податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 03.03.2010 № 424/23-03/31201783, про порушення ТОВ «Бест Кард Сервіс» норм підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР) та підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11, підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 3192969,00 грн. та податку на додану вартість на загальну суму 2063087,00 грн.

За наслідками перевірки ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.03.2010 № /0, від 26.04.2010 № /1, /2 (без дати), від 30.09.2303/3 про донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 3094631,00 грн. (у т.ч. 2063087,00 грн. - основний платіж та 1031544,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції) та від 16.03.2010 № /0, від 26.04.2010 № /1, № /2 (без дати), від 30.09.2010 № /3 про донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 4789454,00 грн. (у т.ч. 3192969,00 грн. - основний платіж та 1596485,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Висновок податкового органу про завищення позивачем задекларованих показників у рядку 10.1 Декларацій з податку на додану вартість за період з 01.10.2007 по 30.09.2009 на суму 19355,00 грн. зроблений з посилання на операції із ЗАТ «УМЗ» із придбання карток поповнення рахунків і електронних ваучерів мобільного зв'язку, Інтернет, ІР телефонії, стартових пакетів мобільного зв'язку та витрат на виготовлення реклами. Донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість в зазначеній сумі та застосування штрафних (фінансових) санкцій мало місце через те, що позивачем під час проведення перевірки не були надані податкові накладні, виписані позивачу ЗАТ «УМЗ».

Підпунктом 1.7 ст.1 Закону № 168/97-ВР визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 вказаного Закону у редакції Закону України від 25.03.2005 № 2505-IV податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (підпункт 7.4.5 пункту 7.4 вказаної статті).

Задовольняючи позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 16.03.2010 № /0 в частині донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 29033,00 грн. (у т.ч. 19355,00 грн. - основний платіж та 9678,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції), суд першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано виходили з того, що висновок податкового органу про безпідставне включення до складу податкового кредиту суми 19355,00 грн. спростовується наданою під час судового процесу копією реєстру виданих та отриманих податкових накладних, яка свідчить про отримання позивачем від ЗАТ «УМЗ» податкових накладних на суму 3876,00 грн. у квітні 2008 року та на суму 15479,00 грн. у травні 2008 року. (т. 1, а.с 222-225).

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність вищенаведених висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко
Судді: О.А. Веденяпін
М.П. Зайцев