Справа № 818/2628/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р.Справа № 818/2628/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Путивльської районної лікарні державної ветеринарної медицини на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року по справі за позовом Путивльської районної лікарні державної ветеринарної медицини до Глухівської об'єднаної державної фінансової інспекції про скасування вимоги, -

В с т а н о в л е н о:

У вересні 2014 року Путивльська районна державна лікарня ветеринарної медицини (далі - позивач, Лікарня ветмедицини) звернулась з адміністративним позовом до Глухівської об'єднаної державної фінансової інспекції (далі - відповідач, Глухівська ОДФІ) в якому, з урахуванням уточнень (т. 2 а.с. 128-134), просить суд:

- визнати протиправними та скасувати підпункти 2.6, 2.7, 2.9 пункту 2 листа-вимоги відповідача від 01.08.2014 року № 101-14/1195 «Про усунення виявлених ревізією порушень».

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що Глухівською ОДФІ проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Лікарні ветмедицини за період з 01.01.2011 року по 28.02.2014 року. За результатами ревізії відповідачем складено вимогу від 01.08.2014 року № 104-14/1195, підпунктом 2.6 п. 2 якої позивача зобов'язано відшкодувати 59.974,73 грн. зайво списаних коштів з осіб, які протягом 2011-2013 років підписували акти на списання вакцини антирабічної пероральної для імунізації диких м'ясоїдних тварин «Броварабіс». Вказане обґрунтовано тим, що площа, яка підлягала обробці, була завищена, що призвело до зайвого списання витрат на вакцину. Позивач не погоджується із вказаним порушенням, оскільки вакцинація диких м'ясоїдних тварин проводилась відповідно до наказів Державного комітету ветеринарної медицини України, управління ветеринарної медицини в Сумській області відповідно до плану протиепізоотичних заходів. Вакцинація проводилась на території району із розрахунку 15-20 доз на 1 кв. км. Площа угідь, що підлягали обробці, розрахована згідно даних Державного земельного кадастру.

Підпунктом 2.7 п. 2 вимоги позивача зобов'язано прийняти до відома факт застосування фінансової санкції у вигляді зменшення бюджетних асигнувань за КПКВ 2802030 на суму 55.928,50 грн. та в подальшому не допускати аналогічних порушень. Позивач не погоджується із викладеним, оскільки бюджетні кошти Лікарнею ветмедицини використовувались виключно за цільовим призначенням у відповідності до паспортів бюджетних програм.

Підпунктом 2.9 п. 2 вимоги позивача зобов'язано перерахувати до Державного бюджету кошти в сумі 19.523,34 грн. як плату за надання адміністративних послуг, оскільки при наданні адміністративних послуг кошти зараховувались до власних надходжень Лікарні ветмедицини, а не до державного бюджету. Позивач не погоджується із таким висновком Глухівської ОДФІ, оскільки Тимчасовим порядком не визначено обов'язку бюджетних установ перераховувати одержану ними плату з надання адміністративних послуг до спеціального фонду державного бюджету.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року адміністративний позов Путивльської районної державної лікарні ветеринарної медицини задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано п. 2.6 листа-вимоги Глухівської об'єднаної державної фінансової інспекції № 101/14/1195 від 01.08.2014 року;

- в задоволенні позовних вимог про скасування пунктів 2.7, 29 листа-вимоги № 101/14/1195 від 01.08.2014 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач, посилаючись фактично на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року в частині відмови в задоволенні вимог щодо скасування пунктів 2.7, 29 листа-вимоги від 01.08.2014 року № 101/14/1195 «Про усунення виявлених порушень» з прийняттям нового судового рішення про їх задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.12 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на І квартал 2014 року, сектором інспектування в Путивльському районі Глухівської ОДФІ проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Путивльської лікарні ветмедицини за період з 01.01.2011 по 28.02.2014 року, за результатами якої складений акт від 01.07.2014 року № 101-21/164.

З метою усунення виявлених під час ревізії порушень, Глухівською ОДФІ позивачу направлено лист-вимогу від 01.08.2014 року № 104-14/1195 «Про усунення виявлених ревізією порушень» (т. 1 а.с. 11-16).

Відповідно до підпункту 2.6 пункту 2 вказаної вимоги, за порушення ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.14 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в зв'язку з внесенням недостовірних даних щодо площі, яка підлягала обробці вакциною антирабічної пероральної для імунізації диких м'ясоїдних тварин «Броварабіс», позивача зобов'язано стягнути з осіб, які протягом 2011-2013 років підписували акти на списання вакцини, кошти в сумі 59.974, 73 грн., в порядку і спосіб, визначені законодавством. В іншому випадку, стягнути шкоду з осіб, винних у зайвому списанні коштів в сумі 59.974, 73 грн. у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП України.

Згідно підпункту 2.7 п. 2 листа-вимоги, за нецільове використання бюджетних коштів, що полягало у неправомірній оплаті послуг із розкидання вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин за рахунок коштів Паспортів бюджетних програм за КПКВ 2802030 на 2011, 2012 роки, в той час, коли фінансування проведення протиепізоотичних заходів, якими є вказані послуги, передбачено Паспортами бюджетної програми за КПКВ 2802020, Лікарню ветмедицини зобов'язано прийняти до відома факт застосування фінансової санкції у вигляді зменшення бюджетних асигнувань за КПКВ 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України» на суму 55.928,50 грн. та в подальшому не допускати аналогічних порушень.

У відповідності до підпункту 2.9 п. 2 листа-вимоги, за порушення ч. 32 ст. 4 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», що полягало у неперерахуванні плати за надані адміністративні послуги до спеціального фонду державного бюджету, позивача зобов'язано перерахувати до Державного бюджету кошти в сумі 19.523,34 грн. як плату за надання адміністративних послуг.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині скасування підпункту 2.7 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195 суд першої інстанції виходи з того, що паспортами бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 та на 2012 рік за КПКВ 2802030 проведення протиепізоотичних заходів, якими є послуги із розкидання вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин, не передбачено, а отже позивачем допущено порушення ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, пунктів 6, 8 Паспортів бюджетних програм на 2011 рік за КПКВ 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини» та 2012 рік за КПКВ 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України», що виявилось в оплаті послуг по розкладці вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин і призвело до нецільового використання бюджетних коштів в загальному розмірі 55.928,50 грн.

Погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач оплатив авіаційні послуги по розкладці вакцини проти сказу диких тварин за рахунок коштів, передбачених Паспортом бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2011 року № 33/186, а також за рахунок коштів, передбачених Паспортом бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2012 року № 63/211.

Відповідно до п. 4, 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетною програмою є сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій. Кошторисом є основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України закріплений принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно якого бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Згідно ст. 119 Бюджетного кодексу України, нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів; бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Відповідно до п. 6, 7, 8 Паспорту бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі ветеринарної медицини», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2011 року № 33/186 та п. 6, 7, 8 Паспорту бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2012 року № 63/211, метою вказаних бюджетних програм є здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду за охороною території України від занесення з території інших країн або з карантинної зони збудників заразних хвороб під час експорту, імпорту і транзиту об'єктів ветеринарно-санітарного контролю та нагляду.

Завданням програм є проведення організаційно-господарської та спеціальної ветеринарно-санітарної діяльності, у тому числі профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних коштів, зокрема визначено: проведення лабораторно-діагностичних та лікувальних робіт; ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні та транспорті.

При цьому, відповідно до п. 1 Додатку № 1 Переліку протиепізоотичних, лікувальних, лабораторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної, ветеринарної медицини за рахунок коштів державного бюджету, республіканського бюджету АР Крим і місцевих бюджетів до постанови Кабінету Міністрів України від 15.08.1992 року № 478, запобігання та ліквідація інфекційних і паразитарних захворювань сільськогосподарських, домашніх, зоопаркових, лабораторних та інших представників фауни, до яких відноситься сказ, є протиепізоотичними заходами.

З системного аналізу мети, завдань та напрямів використання бюджетних коштів за КПКВ 2802030 слідує, що кошти передбачені зазначеною вище програмою передбачені для здійснення контролю під час експорту, імпорту і транзиту об'єктів ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, зокрема на державному кордоні та на транспорті.

Отже, паспортами бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802030 та на 2012 рік за КПКВ 2802030 проведення протиепізоотичних заходів, якими є послуги із розкидання вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин, не передбачено.

В той же час, пунктами 6, 7, 8 Паспорту бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ 2802020 «Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 23.03.2011 року № 87/396 передбачено, що метою бюджетної програми є охорона території України від проникнення хвороб тварин з території інших держав або карантинних зон, захист тварин та населення від збудників та хвороб тварин шляхом здійснення профілактичних, діагностичних та лікувальних заходів.

Завданням програми є, зокрема, проведення організаційно-господарської та спеціальної ветеринарно-санітарної діяльності, в тому числі профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних коштів є протиепізоотичні заходи, забезпечення медикаментами, виконання ветеринарно-санітарних заходів, проведення карантинних та ветеринарно-санітарних робіт підрозділами ветеринарної міліції, сплата членських внесків в Міжнародне епізоотичне бюро.

Аналогічна програма за КПКВ 2802020 «Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро» затверджена наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і наказом Міністерства фінансів від 17.02.2012 року № 63/211 на 2012 рік.

Таким чином, з наведених положень вбачається, що використання коштів на оплату за послуги по розкладанню пероральної вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин за рахунок програми по КПКВ 2802030 є нецільовим використанням бюджетних коштів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Лікарні ветмедицини в частині скасування підпункту 2.7 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195.

Стосовно позовної вимоги Лікарні ветмедицини про визнання протиправним та скасування підпункту 2.9 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195, колегія суддів зазначає наступне.

В ході проведення ревізії відповідачем встановлено порушення позивачем ч. 32 ст. 4 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», що полягало у неперерахуванні до Державного бюджету коштів, отриманих ветлікарнею, як плата за надання адміністративних послуг, внаслідок чого Державному бюджету завдано матеріальної шкоди (збитків) в сумі 19.523,34 грн., у зв'язку з чим, позивача зобов'язано перерахувати до Державного бюджету кошти в сумі 19.523,34 грн. як плату за надання адміністративних послуг.

Позивачем не заперечується та обставина, що при наданні адміністративних послуг отримані кошти до Державного бюджету не перераховувались, а зараховувались до власних надходжень лікарні, тобто використовувались на власні потреби.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу України бюджет може складатися із загального та спеціального фондів. Складовими частинами спеціального фонду бюджету є: доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ); кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету); фінансування спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету. Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи: перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством; друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ. У складі першої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю; підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду майна бюджетних установ; підгрупа 4 - надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна (крім нерухомого майна). У складі другої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - благодійні внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 - кошти, що отримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів.

Таким чином, вказані норми не передбачають віднесення до власних надходжень бюджетних установ адміністративних послуг.

Водночас, відповідно до Переліку платних адміністративних послуг, які надаються Державною ветеринарною і фітосанітарною службою, органами та установами, що належать до сфери її управління, розміру плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року №641, плата за видачу ветеринарних свідоцтв та довідок належить до адміністративних послуг, діяльність по видачі яких входить до функціональних повноважень цих установ.

Частиною 32 ст. 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлено, що плата за адміністративні послуги відноситься до джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що плата за надані адміністративні послуги є доходами Державного бюджету України, а не власними надходженнями бюджетної установи, уповноваженої їх надавати.

На виконання п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання надання платних адміністративних послуг» від 05.01.2011 року № 33 міністерства, інші центральні органи виконавчої влади повинні забезпечити до 1 березня 2011 року відкриття підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери їх управління рахунків в органах Державної казначейської служби для зарахування коштів від надання адміністративних послуг.

Листом від 25.02.2011 року № 17-04/570-3011 Державне казначейство України повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» плата за адміністративні послуги відноситься до джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2011 рік у частині доходів. Плата за надання таких послуг справляється у розмірах та порядку, визначених законодавчими актами України, а в разі якщо це не передбачено законодавчими актами України, - актами Кабінету Міністрів України.

Для зарахування надходжень з кодом класифікації доходів бюджету 24020000 «Плата за адміністративні послуги» (наказ Міністерства фінансів України від 14.01.2011 року № 11 «Про бюджетну класифікацію») в органах Державного казначейства України відкриті в розрізі територій рахунки за балансовим рахунком 3121, символ звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, регламентований наказом Державного казначейства України від 19.12.2000 року № 131, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.01.2001 року за № 67/5258.

Пунктом 34 ст. 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визначено, що кошти, отримані до спеціального фонду державного бюджету України згідно із пунктом 32 ст. 4, спрямовуються на видатки головних розпорядників коштів державного бюджету, пов'язані з наданням адміністративних послуг.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Лікарнею ветмедицини кошти, отримані від надання адміністративних послуг, не були перераховані до державного бюджету, а отже позивачем не було забезпечено виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання надання платних адміністративних послуг» від 05.01.2011 року № 33.

За таких обставин, колегія суддів, погоджуючись з позицією суду першої інстанції, приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині скасування підпункту 2.9 п. 2 вимоги Глухівської ОДФІ від 01.08.2014 року № 104-14/1195.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення в тій його частині, якою адміністративний позов Лікарні ветмедицини задоволено, оскільки вимоги апеляційної скарги в цій частині апелянтом не обґрунтовані. Відповідач, в свою чергу, рішення суду в апеляційному порядку не оскаржив.

Аналізуючи вищезазначене в його сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені апеляційної скарги позивача і залишення оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на висновок колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Путивльської районної лікарні державної ветеринарної медицини залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27 лютого 2015 року