Справа № 826/1655/15
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2015 року 12 год. 02 хв. № 826/1655/15

за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Сервіс»

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі

Суддя - Вовк П.В.,

при секретарі судового засідання Хайло А.А.

Представники:

від позивача Картава Я.О., довіреність № 82/26-58-10-44 від 19 листопада 2014 року

від відповідача не з'явився

На підставі ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в судовому засіданні 26 лютого 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено і підписано 27 лютого 2015 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03 лютого 2015 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Сервіс» (далі також - ТОВ «Оріон Сервіс», відповідач), в якій позивач, зокрема, просив надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу відповідача в розмірі 3 555 785, 17 грн. за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року в даній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг зі сплати земельного податку в розмірі 3 555 785, 17 грн. Податковий орган вже звертався до суду з позовами про стягнення з ТОВ «Оріон Сервіс» вказаної суми податкового боргу, проте судові рішення, якими такі вимоги позивача було задоволено, не були виконані у зв'язку з відсутністю коштів на банківських рахунка відповідача. В подальшому податковим органом було здійснено опис майна ТОВ «Оріон Сервіс» в податкову заставу, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У ході судового розгляду справи, представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

В наданих суду запереченнях представник відповідача вказав на протиправність заявлених позивачем вимог з огляду на наявність на банківському рахунку відповідача грошових коштів в розмірі 155 552, 58 грн., факт чого, на думку ТОВ «Оріон Сервіс», унеможливлює звернення податкового органу до суду з даним позовом.

26 лютого 2015 року через канцелярію суду представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, з обов'язковим врахуванням фактів, наведених в наявних в матеріалах справи запереченнях ТОВ «Оріон Сервіс».

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З наявних в матеріалах справи розрахунку податкового боргу ТОВ «Оріон Сервіс», довідки ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві № 15712/9/26-58-25-01-16 від 27 листопада 2014 року та даних облікової картки платника податку - ТОВ «Оріон Сервіс», станом на 31 жовтня 2014 року за відповідачем рахується податковий борг зі сплати земельного податку в розмірі 3 555 785, 17 грн., що виник у зв'язку з несплатою ТОВ «Оріон Сервіс» податкових зобов'язань, самостійно нарахованим ним в податкових декларація з плати за землю.

ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві направлялись на податкову адресу відповідача перша податкова вимога від 09 грудня 2009 року № 1/1643, якою сума заборгованості визначена на рівні 36 072, 92 грн., та друга податкова вимога від 27 січня 2010 року № 2/123 на суму 2 454, 53 грн.

З метою визначення обсягу майна для погашення податкового боргу ТОВ «Оріон Сервіс», позивачем було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №1453/26-58-25-01-23 від 15 жовтня 2014 року та складено акт опису майна № 27 від 26 листопада 2014 року, відомості з якого було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти вказані в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 269 ПК України визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 статті 14 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

У відповідності до п. 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

З наявних доказів у справі судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подавались декларації з орендної плати за землю, відповідно до яких він самостійно визначив суми податку, які повинні був сплатити в установлений законодавством строк. Проте, станом на час звернення до суду з відповідним позовом, згідно з даними обліку податкового органу, суми самостійно визначених в таких деклараціях податкових зобов'язань відповідачем сплачені не були.

В силу вимог пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Враховуючи те, що податкові зобов'язання, самостійно визначені відповідачем в поданих деклараціях є узгодженими з моменту їх подання, але не сплачені в повному обсязі у строк, визначений податковим законодавством, суд приходить до висновку про визнання таких податкових зобов'язань податковим боргом.

У відповідності до пп. 14.1.137 п.14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Статтею 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Як було зазначено вище, податковим органом надсилались на адресу ТОВ «Оріон Сервіс» перша податкова вимога від 09 грудня 2009 року № 1/1643, якою сума заборгованості відповідача була визначена на рівні 36 072, 92 грн., та друга податкова вимога від 27 січня 2010 року № 2/123 на суму 2 454, 53 грн.

Отже, за ТОВ «Оріон Сервіс» обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань з орендної плати за землю, з урахуванням пені, в розмірі 3 555 785, 17 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з метою вжиття заходів щодо погашення заборгованості ТОВ «Оріон Сервіс», позивач вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовними заявами про стягнення з відповідача на користь держави податкової заборгованості.

Так, постановами Окружного адміністративного суду м. Києва по справам №№ 2а-18239/10/2670, 2а-16203/12/2670, 2а-10343/11/2670, 2а-13033/12/2670, 826/4720/13-а, 826/11076/14 було задоволено позовні вимоги податкового органу до ТОВ «Оріон Сервіс» та вирішено стягнути з відповідача суми податкового боргу в загальному розмірі 3 395 881, 65 грн.

В зв'язку із набранням зазначеним рішенням законної сили, Окружним адміністративним судом міста Києва по вищевказаним вище справам було видано виконавчі листи, копії яких наявні в матеріалах справи, які було пред'явлено позивачем до виконання органам Державної виконавчої служби.

Між тим, постановами державного виконавця зазначені виконавчі документи було повернуто стягувачеві, в зв'язку із відсутністю коштів на банківських рахунках ТОВ «Оріон Сервіс».

Відповідно до положень п.п. 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у такого платника податкового боргу та відсутність на його розрахункових рахунках грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Зазначена позиція неодноразово висловлювалась Вищим адміністративним судом України, зокрема в ухвалі від 08 жовтня 2014 року по справі № К/9991/38076/12.

А оскільки коштів в розмірі 155 552, 58 грн., які наявні на рахунку платника податків згідно відомостей банківської виписки від 17 лютого 2015 року, копія якої була долучена відповідачем до матеріалів справи, недостатньо для погашення його податкової заборгованості в розмірі 3 555 785, 17 грн., який не заперечується ТОВ «Оріон Сервіс», суд вважає необґрунтованою висловлену представником відповідача в долучених до матеріалів справи запереченнях позицію про відсутність у податного органу права на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується наявність податкової заборгованості за ТОВ «Оріон Сервіс» в розмірі 3 555 785, 17 грн., з огляду на дотримання позивачем передбаченої законодавством процедури опису майна боржника у податкову заставу та оскільки відповідачем не було надано інших аргументованих заперечень на позовні вимоги ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, суд приходить до висновку про правомірність останніх.

Водночас, суд звертає увагу на необґрунтованість заявленою позивачем вимоги про допуск негайного виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову прийняту у справах, визначених статтею 183-3 цього Кодексу.

Дане положення вказує на право, а не обов'язок суду звернути рішення до негайного виконання.

Разом з тим, положеннями статті 183-3 КАС України визначається порядок здійснення провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень на підставі подання таких органів щодо, в тому числі, надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Водночас, оскільки розгляд даної справи відбувався не на підставі подання податкового органу в передбаченому статтею 183-3 КАС України порядку, а загальному, суд не вбачає підстав для звернення даної постанови до негайного виконання.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Сервіс» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі - задовольнити повністю.

Надати дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Сервіс» () в розмірі 3 555 785, 17 грн. за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Сервіс» (), що перебуває в податковій заставі.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк