Справа № 816/383/15-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/383/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді - Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2015 року позивач Лубенська ОДПІ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу з єдиного податку в розмірі 429,45 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 24 лютого 2015 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець 18 жовтня 2013 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 5-6) та перебуває на податковому обліку в Лубенській ОДПІ з 21 жовтня 2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою позивача (а.с. 7).

Матеріалами справи підтверджено, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 429,45 грн., що виник внаслідок несплати самостійно задекларованих сум грошових зобов'язань, визначених на підставі поданої ФОП ОСОБА_2 заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 23 жовтня 2013 року (а.с. 14).

З огляду на несплату відповідачем самостійно розрахованих сум грошового зобов'язання в загальному розмірі 429,45 грн. у законодавчо визначені строки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд враховує наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пункту 293.1 та частини другої пункту 293.2 статті 293 Податкового Кодексу України ставка єдиного податку для другої групи платників єдиного податку встановлюється сільськими, селищними та міськими радами у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) року.

Пункт 295.1 статті 295 Податкового кодексу України зазначає, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Так, у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 23 жовтня 2013 року відповідачем зазначено, що ним обрана друга група спрощеної системи зі ставкою єдиного податку у розмірі 20% від мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідач протягом 2014 року був зобов'язаний сплачувати авансові внески з єдиного податку в розмірі 243,60 грн. щомісяця.

Разом із тим, внаслідок недобросовісного виконання відповідачем обов'язку зі сплати авансових внесків з єдиного податку за ФОП ОСОБА_2 утворилась заборгованість за вказаним платежем у розмірі 429,45 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи обліковою карткою відповідача станом на 31 грудня 2014 року (а.с. 24).

Станом на дату звернення до суду з позовом ФОП ОСОБА_2 заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 429,45 грн. не погашена.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеню, нараховану на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового зобов'язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

У зв'язку з несплатою ФОП ОСОБА_2 самостійно задекларованих сум грошового зобов'язання у визначені Податковим кодексом України строки, дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі вищезазначеного, встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Лубенською ОДПІ сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 30 жовтня 2014 року № 472-25 про сплату податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 525,80 грн. (а.с. 16), яка отримана ФОП ОСОБА_2 06 листопада 2014 року.

Сторонами доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні. В строки, передбачені абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, заборгованість зі сплати єдиного податку в розмірі 429,45 грн. відповідачем не сплачена, що підтверджено відомостями картки особового рахунку ФОП ОСОБА_2 (а.с. 24).

Відповідач письмових заперечень проти позову до суду не надав.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Лубенської ОДПІ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти на погашення податкового боргу з єдиного податку в сумі 429 (чотириста двадцять дев'ять) гривень 45 (сорок п'ять) копійок на розрахунковий рахунок № 0282, код платежу 18050400, одержувач Засульська сільська рада, код одержувача 37710415, банк одержувача ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко