Справа № 2а-7001/08/1370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ К/9991/42570/11

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2014№ К/9991/42570/11
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Іскра" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2011 у справі № 2а-7001/08/1370 (51056/09/9104)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Іскра"

до Львівської митниці,

до Головного управління державного казначейства України у Львівській області

про стягнення незаконно сплаченого мита,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2008 року Товариством до суду заявлений позов, з урахуванням уточнень, про визнання нечинним та скасування рішення Львівської митниці про визначення країни походження товару від 05.06.2008 № КП 19/52-116 та стягнути з Державного бюджету України 10 539,61 грн. мита, сплаченого згідно вищевказаного рішення.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що акти експертиз від 15.05.2008 та від 04.04.2008 суперечать один одному та не дозволяють зробити однозначний висновок про те, що ввезений товар відповідає критеріям походження, що є обов'язковою умовою для надання звільнення від сплати ввізного мита під час імпорту товарів з країн СНД. Крім того, суди зазначили сертифікат походження від 06.06.2008, виданий як "замінний" замість сертифіката від 15.05.2008 до митного оформлення не подавався, в зв'язку з чим Львівська митниця не мала можливості взяти до уваги даний документ.

Не погодившись із судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

При цьому Товариство обґрунтовує касаційну скаргу тим, що контролюючий орган при прийнятті рішення про визначення країни походження товару безпідставно прийшов до висновку про суперечливість актів експертиз від 04.04.2008 та від 15.05.2008. Крім того, позивач зазначає, що вказані акти експертиз оформлені на різні (окремі) поставки товару, в яких вказані критерій "П" (товар повністю виготовлений в Російській Федерації) та критерій "Д8539" (товар підданий достатній обробці/переробці в Російській Федерації), а тому товар в обох випадках відповідає всім вимогам п. 9 Правил визначення країни походження товарів і до нього повинен застосовуватись режим вільної торгівлі.

У поданих запереченнях на скаргу Львівська митниця просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство на виконання Контракту від 24.03.2008 ІЕ 01/03-08 імпортувало 29.05.2008 на митну територію України електричні лампи розжарювання та надало до митного оформлення вантажні митні декларації (далі - ВМД) від 29.05.2008 № 209000006/2008/003516 та № 209000006/2008/003517 та сертифікат від 04.04.2008 № 006-03-01-01 125 З/Сг та від 15.05.2008 СТ-1 № RUUA , як підставу для звільнення від сплати мита згідно Угоди про вільну торгівлю між Урядом України і Урядом Російської Федерації про вільну торгівлю.

У червні 2008 року Львівська митниця прийняла рішення від 05.06.2008 № КП 19/52-116 про визначення країни походження товару, в якому вказала, що представлені позивачем акти експертизи від 04.04.2008 № 006-03-01-01 125 З/Сг та від 15.05.2008 № 006-03-01-01608 З/Ст суперечать один одному та вказують на невірне застосування критерію країни походження товару, що в свою чергу, унеможливлює застосування режиму вільної торгівлі на ввезений товар, а тому преференційний сертифікат визнається недійсним.

Вказаний висновок контролюючий орган вмотивувано тим, що сертифікат від 15.05.2008 форми СТ-1 № RUUА , в графі 9 якого було вказано критерій "Д8539", суперечить акту експертизи від 04.04.2008 № 006-03-01-01608 Э/Сг, в якій заявлений критерій "Д" визначено з порушенням п. 4 Правил. Крім того, сертифікат походження від 06.06.2008 № RUUА , виданий як "замінний" замість сертифіката від 15.05.2008 № RUUА . - до митного оформлення не подавався, про що свідчить оскаржуване рішення 05.06.2008 та ВМД від 12.06.2008 №209000006/8/005354, від 13.06.2008 №209000006/8/005554, у графі 44 яких не зазначено реквізитів даного сертифіката.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Митним кодексом України та Законом України від 06.10.1999 № 1125-XIV про ратифікацію Угоди про створення зони вільної торгівлі підписану 15.04.1994 в м. Москва та Протоколу про внесення змін та доповнень до Угоди про створення зони вільної торгівлі, підписаний 02.04.1999 між дванадцятьма республіками, в тому числі між Україною та Російською Федерацією.

Так, у відповідності до ст. 282 Митного кодексу України у разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження подається обов'язково на товари, що походять з країн, яким Україна надає преференції за Митним тарифом України.

Відповідно до п. 1 Правил визначення країни походження товарів від 24.09.1993, затверджених Рішенням Ради глав урядів Співдружності Незалежних Держав, країною походження товару вважається держава-учасниця вищевказаної Угоди і які знаходяться в торговельному обороті між цими державами, де товар був повністю вироблений чи підданий достатній обробці/переробці.

Повністю виробленими вважаються товари, що виготовлені в даній країні виключно з сировини, вказаної в пп. "а" - "к" п. 2 Правил (корисні копалини, рослини, тварини, вторинна сировина, відходи, лом тощо). Даний критерій позначається буквою "П".

У випадку участі у виробництві товару третіх країн, крім держав - учасниць Угоди про створення зони вільної торгівлі, визначення країни походження товару здійснюється у відповідності з критерієм достатньої обробки/переробки (що має буквене позначення "Д", де після Д вказуються чотири перші знаки коду/товару згідно ТН ЗЕД.

Відповідно до п. 4 Правил критерій "Д" визначається: зміною товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні хоча б одного з перших 4-х знаків, що відбулася в результаті обробки/переробки товару; виконанням необхідних умов, виробничих і технологічних операцій, достатніх для того, щоб товар вважався походженням з цієї країни, в якій такі операції мали місце; правилом адвалерної частки, коли вартість використаних матеріалів або додана вартість досягає фіксованої відсоткової частки в ціні кінцевої продукції.

Основним критерієм достатньої обробки/переробки є зміна товарної позиції за ТН ЗЕД кінцевого товару по відношенню до вихідних компонентів на рівні одного з перших 4-х знаків. Він застосовується до всіх товарів, за винятком тих товарів, що включені до Переліку умов, виробничих і технологічних операцій, при виконання яких товар вважається походженням тієї країни, в якій вони мали місце (Додаток 1, до Правил).

Згідно з п. 9 Правил товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав-учасниць вищевказаної Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, а також експортується на підставі договору/контракту між резидентом однієї з держав-учасниць Угоди, і резидентом іншої держави-учасниці Угоди і ввозиться з митної території однієї держави-учасниці на митну територію іншої держави-учасниці Угоди.

Перевірка зазначених критеріїв здійснюється митними органами на підставі: акта експертизи, виданого торгово-промисловою палатою країни відправлення; документів про походження сировини, використаної під час виготовлення товарів (країна походження, вартість, код товару згідно ТНЗЕД); документів про калькуляцію собівартості продукції, на підставі яких торгово-промисловою палатою було визначено частку вартості імпортної сировини у загальній вартості продукції; інформації про технологічний процес виготовлення продукції.

Таким чином, вище зазначені норми свідчать, що товар користується режимом вільної торгівлі і в разі, якщо останній виготовлені в країні учасниці Угоди так і товар, щодо якого визначено країну походження у відповідності з критерієм достатньої обробки/переробки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в Акті експертизи від 04.04.2008 № 006-03-01-01125 З/Сг наведено перелік сировини, як російської, так і імпортної, використаної у виробництві ламп розжарювання, а отже, товар "лампа", що класифікується в товарній позиції 8539 згідно ТНЗЕД не може вважатися таким, що повністю виготовлений в Російській Федерації, тобто до нього має бути застосований критерій достатньої обробки/переробки, визначений Правилами. Як вбачається з вказаного вище акту для визначення країни походження товару експертом було застосовано критерій зміни коду.

В Акті експертизи від 15.05.2008 № 006-03-01-01608 З/Сг, який, як і попередній Акт, оформлений на контракт № ІЕ 01/03-08 від 24.03.2008, зроблено висновок про те, що "лампи розжарювання" - виготовлені виключно з сировини російського походження, і до них застосовано критерій "П": товар є повністю вироблений в Російській Федерації.

Враховуючи вище зазначене суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що до одного і того ж товару "лампи розжарювання" застосовано принципово різні критерії походження, при тому, що технологія виготовлення та ціна кінцевого товару є визначеними та незмінними, а отже вказаний факт не дає змоги застосувати до товару, ввезеного позивачем на митну територію України, режиму вільної торгівлі.

Проте таких висновків суди дійшли без врахування тих обставин, що вказані акти експертиз оформлені на різні (окремі) поставки товару хоча і в межах одного контракту, крім того, суди фактично виходили не з тлумачення конфліктних норм права - пунктів 1 - 5 зазначених Правил визначення країни походження товарів, а лише з установлених актами експертиз висновків про віднесення одного і того ж товару до двох різних критеріїв походження товару (повністю вироблений або зазнав достатньої переробки), та, без врахування того, що обидва критерії, які встановлено Актами експертиз, є достатніми підставами для застосування режиму вільної торгівлі.

Таким чином, невстановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, виключає можливість для висновку суду касаційної інстанції щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судове рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Іскра" задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2011 у справі № 2а-7001/08/1370 (51056/09/9104) скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко