Справа № 826/1334/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 лютого 2015 року № 826/1334/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом
Заступника прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські мерчандайзингові системи»
про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські мерчендайзерні системи» () (далі - ТОВ «Українські мерчендайзерні системи») зареєстроване, як юридична особа 12 вересня 2007 року (запис в ЄДР 0009925) та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у місті Києві). Місцезнаходження ТОВ «Українські мерчендайзерні системи»: 03142, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, будинок 21, офіс 5.

ТОВ «Українські мерчендайзерні системи» було подано податковому органу податкові декларації з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг):

- за жовтень 2014 року (від 04.11.2014),

- за вересень 2014 року (від 13.10.2014),

- за липень 2014 року (від 01.08.2014),

- за червень 2014 року (від 15.07.2014),

- за березень 2014 року (від 17.04.2014),

- за квітень 2014 року (від 19.05.2014),

- за лютий 2014 року (від 19.03.2014),

- за грудень 2013 року (від 21.01.2014);

- за серпень 2014 року (від 16.09.2014),

- за листопад 2013 року (від 20.12.2013),

якими самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі, відповідно, 3 417, 00 грн., 3 333, 00 грн., 8 333, 00 грн., 4 861, 00 грн., 351, 00 грн., 6 694, 00 грн., 6 682, 00 грн., 1 551, 00 грн., 3 200, 00 грн. та 137 966, 00 грн.

Окрім цього, ТОВ «Українські мерчендайзерні системи» було подано позивачу податкову декларацію з податку на прибуток приватних підприємств за II-IV квартал 2013 року, яким самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі, відповідно 1 124, 00 грн.

Загальна сума заборгованості відповідача з податку на додану вартість та податку на прибуток, станом на час звернення до суду, з урахуванням недоїмки, становить 175 527, 15 грн.

Також судом встановлено, що позивачем враховуючи вимоги статті 59 Податкового кодексу України, виставлено податкову вимогу від 09 жовтня 2014 року № 2256-25 на суму 169 901, 15 грн. та 09 жовтня 2014 року відповідно до вимог статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України прийнято рішення № 251/26-57-25-01-10 про опис майна ТОВ «Українські мерчендайзерні системи» у податкову заставу

Податкова вимога від 09 жовтня 2014 року № 2256-25 та рішення від 09 жовтня 2014 року № 251/26-57-25-01-10 про опис майна ТОВ «Українські мерчендайзерні системи» у податкову заставу направлені за юридичною адресою ТОВ «Українські мерчендайзерні системи», втім було повернуто відділенням пошти з відміткою «неправильно зазначена адреса».

Згідно із підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під податковим зобов'язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із підпунктами 49.18.1 - 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.4 Кодексу податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 58.3 Податкового кодексу України,у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.5 Податкового кодексу України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відтак, враховуючи, що сума податкового зобов'язання не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Доказів оскарження податкової вимоги та погашення податкового боргу за самостійно визначеними податковими зобов'язаннями відповідачем суду не надано.

Виходячи з положень підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (щодо визначення органів стягнення), підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (щодо права ДПІ на звернення до суду з приводу стягнення податкового боргу), пункту 41.5 статті 41 Податкового кодексу України (щодо органу стягнення), пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України (щодо права податкових органів звертатися до суду про стягнення податкового боргу та звернення стягнення в першу чергу на кошти боржника), пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України (щодо стягнення податкового боргу за рішенням суду), податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення з платників податку податкового боргу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Наявність податкового боргу в заявленій сумі також підтверджується зворотнім боком облікових карток платника податків ТОВ «Українські мерчендайзерні системи» з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств.

Відповідачем до суду не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, як і письмових заперечень по суті заявленого адміністративного позову.

Беручи до уваги вищевикладені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення ТОВ «Українські мерчендайзерні системи» суми податкової заборгованості в розмірі 175 527, 15 грн.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 69 - 71, статтею 94, статтями 158-163, статтею 1832, статтею 186, статтею 254, статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Заступника прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські мерчендайзерні системи» (місцезнаходження: 03142, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, будинок 21, офіс 5, ) на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження: 03115, м. Київ, вул. Верховинна, будинок 9, ) заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та податку на прибуток підприємств у сумі 175 527, 15 грн. на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 14010100, одержувач - УДКС у Святошинському районі м. Києві, ідентифікаційний код 37962074.

Постанова підлягає негайному виконанню згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко