Справа № 381/6051/14-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/6051/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Ковалевська Л.М. Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Фастові та Фастівському районі Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до УПФУ в місті Фастові та Фастівському районі Київської області про зобовязання здійснити перерахунок пенсії держслужбовця в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді з 01.12.2013 року по день розгляду справи та надалі проводити відповідні перерахунки при зміні розміру зарплати працюючого судді.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2014 року позовні вимоги задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському району в частині відмови ОСОБА_2 в перерахунку отримуваної нею пенсії державного службовця; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Фастові та Фастівському районі здійснити перерахунок пенсії державного службовця, отримуваної ОСОБА_2, з 01 грудня 2013 р. з розрахунку 90 % заробітної плати працюючого судді щомісяця по день розгляду даної справи судом за мінусом фактично виплачених коштів за вказаний період.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та відмовити в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувальним засобом при розгляді справи не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, озивачка працювала на посаді судді Фастівського міського, Фастівського районного та Фастівського міськрайонного суду з 22 червня 1987 р. по 1 квітня 2008 року.

При виході у відставку, маючи право вибору між пенсією та щомісячним довічним грошовим утриманням, обрала пенсію державного службовця, яку одержує й по даний час.

Пенсія була призначена в розмірі 90 % заробітної оплати на час відставки.

Таким чином, позивачка є пенсіонером державної служби,суддею у відставці та користується пільгами відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів».

30.09.2014 року позивач звернулась до УПФУ в місті Фастові та Фастівському районі Київської області з заявою, в якій просила перерахувати її пенсію держслужбовця з 01.12.2013 року в зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого судді другого класу.(а.с. 12)

Листом № 177/Б-01 від 16.10.2014 року УПФУ в місті Фастові та Фастівському районі Київської області відмовило позивачці в перерахунку пенсії. ( а.с. 13 )

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

В рішеннях Конституційного суду України, які стосуються правових понять судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, звертається увага, зокрема, на неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів, про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів, про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні суддів та судів різних рівнів, про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці.

Зокрема, в рішенні Конституційного суду України від 3 червня 2013 р. підкреслюється, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді, як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія), чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці, Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

В зв'язку з набранням чинності ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року, що діє на час виникнення спірних правовідносин, збільшився, починаючи з 01.12.2013 р. розмір заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді і складає 18 270,00 грн. Наведене вбачається з довідки Територіального Управління Державної судової адміністрації України у Київській області від 27 серпня 2014 р.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії .

Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією та законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці та гарантії їх соціального захисту є одним зі складових елементів принципу незалежності суддів.

Підвищення розміру заробітної плати працюючим суддям відбулося на виконання вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Закон має пріоритетне право у застосуванні перед іншими підзаконними нормативними актами,тому відсутність постанови Уряду про збільшення розміру зарплати державним службовцям,не є підставою для відмовив перерахунку пенсії, отримуваної позивачкою.

За таких обставин відповідач, на якого державою покладений обов'язок по належному призначенню, виплаті пенсій, мав перерахувати пенсію позивачці з моменту виникнення права на такий перерахунок відповідно до вимог ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

Не зробивши цього своєчасно, необґрунтовано відмовивши позивачці в задоволенні її заяви про перерахунок пенсії, відповідач вчинив неправомірно, порушивши норми закону, а також, особисті права позивачки, як пенсіонера та судді у відставці.

Що стосується позову в частині зобов'язання відповідача й надалі проводити перерахунок пенсії при зміні розміру заробітної плати працюючих суддів, то він не є обґрунтованим і не підлягає задоволенню, оскільки правовою підставою для звернення до суду з адміністративним позовом є захист порушених прав, свобод чи інтересів. Право на позов виникає у особи лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушене у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушене, чи ні.

Тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Виходячи із наведеного, з метою захисту прав позивача, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в місті Фастові та Фастівському районі Київської області - відмовити.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.