Справа № 813/9531/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Київ К/800/25675/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Управління державної казначейської служби України у Яворівському районі Львівської області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014року

у справі №813/9531/13-а

за позовом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області

до Управління державної казначейської служби України у Яворівському

районі Львівської області,

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору Державної екологічної інспекції у Львівській області,

про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року Прилбичівська сільська рада Яворівського району Львівської області (далі по тексту Прилбичівська сільська рада) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної казначейської служби України у Яворівському районі Львівської області (далі по тексту Казначейська служба), яким просила визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення платежів за платіжними дорученнями Прилбичівської сільської ради за всіма кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів; зобов'язати Казначейську службу припинити дії, що порушують права позивача, та проводити платежі за платіжними дорученнями Прилбичівської сільської ради за всіма кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, за винятком розрахункового рахунку № 4093 по коду економічної класифікації видатків 2800 «Інші поточні видатки».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2014 року у справі №813/9531/13-а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свою правову позицію апеляційний адміністративний суд виходив з наявності підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року (далі по тексту Порядок), Казначейська служба повинна була відновити проведення платежів Прилбичівської сільської ради в в'язку з невиконанням наказу Господарського суду Львівської області від 13.03.2011 року.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Казначейська служба звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом пунктів 6, 31, 33 Порядку, частини 2 статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", просить вищезазначене судове рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін, належних чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Господарським судом Львівської області винесено наказ про примусове виконання рішення від 13.03.2011 р. за позовом Львівського природоохоронного прокурора в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до Прилбичівської сільської ради про стягнення 232510,90 грн.

26.07.2013 року судовий наказ пред'явлено до виконання відповідачу .

Казначейською службою направлено позивачу запит № 03-09/1950 від 20.08.2013р. про надання інформації щодо кодів тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів та економічної класифікації видатків, з яких буде здійснюватись безспірне списання коштів.

Листом № 265 від 22.08.2013р. Прилбичівська сільська рада надала інформацію про рахунок з якого необхідно здійснювати безспірне списання коштів для виконання рішення суду.

У зв'язку із недостатністю коштів на рахунку для виконання рішення суду відповідачем надіслано вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань, спрямованих на виконання судового рішення.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

За приписами пункту 33 Порядку, у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Відповідно до п.47 Порядку, подання до органів Казначейства документів по рішенню суду, які неможливо виконати протягом двох місяців, для безспірного списання коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що задовольняючи позовні вимоги суд другої інстанції дійшов правильного висновку, оскільки Казначейською службою протягом двох місяців з дня надходження судового наказу судове рішення Господарського суду Львівської області від 13.03.2011 року не було виконане, а тому відповідач зобов'язаний був передати виконавчий документ для безспірного списання за бюджетною програмою та відновити проведення платежів позивача.

В касаційній скарзі Казначейська служба вказує, що судом апеляційної інстанції недосліджені матеріали справи, безпідставно не враховано пояснення відповідача та невірно застосовано норми Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

З цим судова колегія не може погодитись, оскільки в постанові апеляційного адміністративного суду надана правова оцінка застосуванню частини 2 статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" до спірних правовідносин.

Дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на рішення суду, де стягувачем є державний орган, а в даному випадку орган місцевого самоврядування є боржником.

Доводами касаційної скарги наведене не спростовано.

В зв'язку з цим суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

В основу касаційної скарги покладені доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі та не свідчать про порушення апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судом правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, воно ґрунтується на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління державної казначейської служби України у Яворівському районі Львівської області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року у справі №813/9531/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: