Справа № 758/15242/14-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов'язання винити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року звернувся у суд із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в якому просла визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 3 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2013 року по 3.1.12.2013 року і в подальшому.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача не було підстав для виплати позивачу одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, а щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу відповідно до чинного законодавства. Разом з цим, розглядаючи справу, місцевий суд не звернув уваги на дотримання позивачем строків звернення до суду.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2- ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Також судом встановлено, що 13.11.14 р. позивачем було подано заяву до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про перерахунок щорічної компенсації на оздоровлення.

01.12.14 р. Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації позивачці було надано відповідь листом № 155 про відмову в перерахунку щорічної компенсації на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та повідомлено, що було призначено щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 75 грн. та списком-розпорядженням передано на виплату до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 13.11.14 р. подав заяву до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації департаменту соціальної політики про виплату щорічної компенсації відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

24.11.14 р. позивачці було надано відповідь листом № 04/1842-06 про відмову в виплаті щорічної компенсації на оздоровлення та повідомлено, що щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік була нарахована в розмірі 75 грн., виплата якої здійснена через відділення поштового зв'язку № 80 в період з 24.07.14 р. по 13.08.14 р.

Згідно даних довідки № 2 від 12.01.15 р., виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, позивачка перебуває на обліку по призначенню компенсаційних виплат як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи евакуйована із зони відчуження у 1986 році 2 категорії з 01.10.2003 (а.с. 25).

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи - у розмірі 3 мінімальних заробітних плат.

Слід зауважити, що Управління праці та соціального захисту населення здійснює призначення компенсаційних виплат, в тому числі щорічної допомоги на оздоровлення в межах визначення права особи на отримання такої допомоги шляхом внесення відповідних даних згідно матеріалів особової справи одержувача до єдиної автоматизованої електронної системи. Зазначено також про те, що в межах визначених повноважень та даних, що знаходяться в матеріалах особової справи, допомогу на оздоровлення за 2013 рік призначено в розмірі 75 грн., даний вид виплати призначається один раз на рік.

Згідно ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році норми і положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України на 2013 рік.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п.п. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення - 75 гривень.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що нарахування та виплата допомоги на оздоровлення позивачці здійснені відповідно до вимог чинного законодавства України.

З зазначеного вбачається, що грошова допомога призначається розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення, а виплати покладено на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Проаналізувавши норми законодавства України та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що постанову Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2015 року - необхідно залишити без змін.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва області від 20 січня 2015 року - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя: В.О. Аліменко

Судді: Н.В. Безименна

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.