Справа № 818/153/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р.Справа № 818/153/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2015р. по справі № 818/153/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

20.01.2015 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, визнати незаконним та скасувати п.2 наказу УМВС України в Сумській області №6787 від 09.09.2014 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними - відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року, поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом про захист його прав та інтересів щодо оскарження п.2 наказу УМВС України в Сумській області №687 від 09.09.2014 року в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнавши причини пропуску такого строку поважними та відкрити провадження у справі, справу направити на новий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник відповідача не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позивача, переглянувши в межах апеляційної скарги рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивачем пропущено встановлений частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячний строк звернення до суду, й підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються з нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Згідно з частиною першою статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина третя статті 99).

Статтею 100 КАС передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось позивачем, що з оскаржуваним наказом він був ознайомлений 12.09.2014 року .

Як вбачається з матеріалів справи, з адміністративним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 20.01.2015 року, тобто з пропуском передбаченого частиною третьою статті 99 КАС строку.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач послався на те, що він подав позов в межах трьохмісячного строку, передбаченого ст.21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Крім того, позивач посилався на те, що в період з 09.12.2014 року по 16.01.2015 року він перебував на стаціонарному лікуванні, а відтак не мав можливості подати адміністративний позов до суду.

Відповідно до ст. 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV, особа рядового або начальницького складу, має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до Міністра внутрішніх справ України або до суду.

Згідно зі ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви. Про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

Отже, строк оскарження дисциплінарного стягнення, якщо особа виявила бажання звертатися до керівництва зі скаргою, врегульовано ст. 21 Дисциплінарного статуту, зокрема, дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. При цьому, стаття 21 Дисциплінарного статуту не визначає строк звернення до суду.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, Кодекс адміністративного судочинства України та Закон України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної ради України.

Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Не має такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997р. по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Законом України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 2453-VI частину третю ст. 99 КАС України доповнено реченням такого змісту: "Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк".

Таким чином, виходячи з висновків Конституційного Суду України наведених у рішенні від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин щодо визначення строків звернення до суду підлягає застосуванню ч. 3 ст. 99 КАС України (в редакції від 07.07.2010), оскільки в такій редакції вказана норма почала діяти пізніше ніж ст. 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Отже, у даному випадку повинні бути застосовані строки, визначені частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, у зв'язку з чим позивачем пропущено встановлений частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячний строк звернення до суду, й підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки остання подана із пропуском строку, а наведені в заяві доводи, а також додані до неї матеріали не дають підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтовану ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та залишення позовної заяви без розгляду, з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2015р. по справі № 818/153/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2015 року.