Справа № 820/19612/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р.Справа № 820/19612/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Катунова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідний і проектний інститут "Водоочисні технології" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 820/19612/14

за позовом Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідний і проектний інститут "Водоочисні технології"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області (далі за текстом - ДПІ у м. Сєвєродонецьку, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідного і проектного інституту "Водоочисні технології" (далі за текстом - ТОВ НДПІ "Водоочисні технології", відповідач), в якому просив суд стягнути кошти з ТОВ НДПІ "Водоочисні технології" за податковим боргом в загальній сумі 180566,56 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих боржника з:

- податку на додану вартість у сумі 1239117,10 грн. на користь держави р/р №0080 код платежу 14010100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909;

- орендної плати за землю у сумі 71177,87 грн. на користь держави р/р №0080 платежу 13050200, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909;

- земельного податку у сумі 17227,05 грн. на користь держави р/р № 0080 код платежу 13050100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909;

- авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 21142,14 грн. на користь держави р/р № 0080 код платежу 11024000, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909;

- податку на прибуток у сумі 948440,62 грн. на користь держави р/р №0080 код платежу 11021000, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909;

- податок на доходи фізичних осіб у сумі 37816,68 грн. на користь держави р/р №0080 код платежу 11010100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідного і проектного інституту "Водоочисні технології" (, адреса: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд. 16) за податковим боргом в сумі 180566,56 грн. (сто вісімдесят тисяч п'ятсот шістдесят шість гривень 56 копійок) з рахунків у банках, обслуговуючих боржника з: податку на додану вартість у сумі 33202,82 грн. (тридцять три тисячі двісті дві гривні 82 копійки) на користь держави р/р №0080 код платежу 14010100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909; орендної плати за землю у сумі 71177,87 грн. (сімдесят одна тисяча сто сімдесят сім гривень 87 копійок) на користь держави р/р №0080 код платежу 13050200, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909; земельного податку у сумі 17227,05 грн. (сімнадцять тисяч двісті двадцять сім гривень 05 копійок) на користь держави р/р № 0080 код платежу 13050100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909; авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 21142,14 грн. (двадцять одна тисяча сто сорок дві гривні 14 копійок) на користь держави р/р № 0080 код платежу 11024000, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909; податку на доходи фізичних осіб у сумі 37816,68 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот шістнадцять гривень 68 копійок) на користь держави р/р №0080 код платежу 11010100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909.

Відповідач частково не погодився з постановою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ НДПІ "Водоочисні технології" орендної плати за землю у сумі 71177,87 грн. та земельного податку у сумі 17227,05 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 274, 288 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

ТОВ НДПІ "Водоочисні технології" зазначає, що розмір орендної плати за землю та земельний податок був розрахований в декларації з плати за землю згідно нормативної грошової оцінки затвердженої Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 431 від 29.03.2011 року. Враховуючи, що вказане Рішення визнано протиправним і скасовано в судовому порядку, розмір податку має бути перерахований у відповідності до нормативної грошової оцінки затвердженої Рішення Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19.01.1998 року.

Представники сторін у судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість відповідача орендної плати за землю у сумі 71177,87 грн. та земельного податку у сумі 17227,05 грн. виникла за рахунок самостійно задекларованих зобов'язань, а саме:

- з орендної плати за землю у сумі 71177,87 грн. на підставі самостійно поданої відповідачем до контролюючого органу декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та рішення про розстрочку податкового боргу (16422,70 грн. згідно декларації № від 20.01.2014 року з терміном сплати до 30.07.2014 року; 4628,21 грн. згідно рішення про розстрочення податкового боргу № 29/12-14-25-75 від 20.05.2014 року; 16422,70 грн. згідно декларації № від 20.01.2014 року з терміном сплати до 30.08.2014 року; 4628,21 грн. згідно рішення про розстрочення податкового боргу № 29/12-14-25-75 від 20.05.2014 року; 16422,70 грн. згідно декларації № від 20.01.2014 року з терміном сплати до 30.09.2014 року; 4628,21 грн. згідно рішення про розстрочення податкового боргу № 29/12-14-25-75 від 20.05.2014 року; 16422,70 грн. згідно декларації № від 20.01.2014 року з терміном сплати до 30.10.2014 року);

- з земельного податку у сумі 17227,05 грн. на підставі самостійно поданої відповідачем до контролюючого органу декларації та рішення про розстрочку податкового боргу (4944,59 грн. згідно декларації № від 20.01.2014 року з терміном сплати до 30.08.2014 року; 1926,21 грн. згідно рішення про розстрочення податкового боргу № 29/12-14-25-75 від 20.05.2014 року; 4944,59 грн. згідно декларації № від 20.01.2014 року з терміном сплати до 30.09.2014 року; 1926,21 грн. згідно рішення про розстрочення податкового боргу № 29/12-14-25-75 від 20.05.2014 року; 4944,59 грн. згідно декларації № від 20.01.2014 року з терміном сплати до 30.10.2014 року).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення орендної плати за землю та плати за плати за землю, суд першої інстанції виходив з наявності узгоджених сум грошових зобов'язань, що не сплачені в встановлені строки та дотримання контролюючим органом порядку стягнення податкового боргу платника податків, передбаченого діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати за земельну ділянку, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації на поточній рік, сплачується рівними частками землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, якій дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податку набуває статусу податкового боргу з моменту його узгодження та несплати у порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Згідно з п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.4 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача орендної плати за землю у сумі 71177,87 грн. та земельного податку у сумі 17227,05 грн. виникла за рахунок самостійно задекларованих зобов'язань не сплачених у встановлені податковим законодавством строки.

Таким чином, станом на момент звернення контролюючого органу до суду з даним позовом, вказана сума грошового зобов'язання з орендної плати за землю та земельного податку є узгодженою, а отже набула статусу податкового боргу.

ДПІ у м. Сєвєродонецьку, у зв'язку з несплатою узгоджених сум податкових зобов'язань на адресу ТОВ НДПІ "Водоочисні технології", була направлена податкова вимога форми «Ю» від 08.05.2013 року № 62, яка була отримана представником відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ НДПІ "Водоочисні технології" орендної плати за землю у сумі 71177,87 грн. та земельного податку у сумі 17227,05 грн. є обґрунтованими.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що з огляду на скасування Постановою Сєвєродонецького міського суду від 03.08.2012 року у справі № 2а/1227/380/2012, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014 року, рішення Сєвєродонецької міської ради № 431 від 29.03.2011 року, розмір податку має бути перерахований у відповідності до нормативної грошової оцінки затвердженої рішенням Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19.01.1998 року, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Таким чином, платник податків самостійно сплачує суму податку та збору обчислену і задекларовану в його податковій звітності.

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Колегія суддів зазначає, що оскільки в спірних правовідносинах розмір податку платником податку не був перерахований, тобто не були внесені зміни до раніше поданої податкової звітності, він повинен сплатити саме ту суму податку, яка була задекларована.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу.

Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази, які свідчать про законність та обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідний і проектний інститут "Водоочисні технології" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 820/19612/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Катунов В.В.