Справа № 815/1179/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1179/15
УХВАЛА

25 лютого 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за поданням Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Одесліфт" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2015 року Державна податкова інспекція у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з поданням, в якому просила підтвердити обґрунтованість застосування адміністративного умовного арешту майна ТДВ "Одесліфт" (), у вигляді арешту коштів на банківських рахунках підприємства.

В обґрунтування подання заявник вказав, що на адресу ТДВ «Одесліфт» було направлено Наказ ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 30.01.2015 року №64 та Повідомлення від 30.01.2015 року №44/15-54-22-03 на підставі пп. 75.1.2 п.75.1. ст.75, ст.77 Податкового кодексу України щодо проведення планової виїзної документальної перевірки в лютому 2015 року за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Вищевказані документи були надіслані на адресу ТДВ «Одесліфт» засобами поштового зв'язку 04.02.2015 року, про що свідчить чек та реєстр відправлення. Заявник також вказав, що 19.02.2015 року на підставі наказу керівника ДПІ у Суворовському районі м.Одеси Головного Управління Міндоходів в Одеській області №64 від 30.01.2015 року та направлення на перевірку №44/15-54-22-00 від 18.02.2015 року уповноваженою особою Головного Управління ДФС в Одеській області Сіраком С.О. було зроблено виїзд за податковою адресою ТДВ «Одесліфт»: м.Одеса, вул.Отамана Чепіги, буд. 34, з метою вручення та пред'явлення направлення на проведення планової виїзної документальної перевірки. Суб'єктом господарської діяльності - ТДВ «Одесліфт» в особі головного бухгалтера Лірник А.О., було відмовлено посадовій особі контролюючого органу у допуску до проведення перевірки. Відповідно п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України Сіраком С.О. було складено Акт, який засвідчує факт відмови, а також повідомлено вищевказаним особам про обов'язки, права та відповідальність. Проте ані директором, ані головним бухгалтером ТДВ «Одесліфт», не надано жодних письмових пояснень щодо відмови в допуску посадової особи до проведення перевірки. Враховуючи викладене, ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було підготовлено звернення від 20.02.2015 року про застосування адміністративного умовного арешту майна ТДВ «Одесліфт», у вигляді арешту коштів на банківських рахунках підприємства. На підставі вказаного звернення керівником ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТДВ «Одесліфт» у вигляді арешту коштів на банківських рахунках підприємства від 20.02.2015 року.

Ухвалою суду від 23 лютого 2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 25 лютого 2015 року о 14.30 год.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав подання та просив задовольнити його з наведених у поданні підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не погодився з поданням, надав письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідач не заперечує факту отримання повідомлення про проведення планової перевірки, проте відповідне повідомлення мало суттєве порушення податкового законодавства, а саме: в повідомленні не було вказано дати початку проведення перевірки, та відповідно, і строку її проведення. Таким чином, враховуючи дану обставину, у податкового органу не виникло право на проведення перевірки у ТДВ "Одесліфт", оскільки ним було грубо порушено вимоги статті 77 Податкового кодексу України, якою передбачено обставини, за якою у податкового органу виникає саме право на проведення перевірки. Отже, лише враховуючи зазначену обставину, рішення про застосування адміністративного арешту є незаконним, оскільки у податкового органу до моменту винесення такого рішення, ще не виникло право на проведення перевірки, а тому відповідне подання підлягає скасуванню.

Крім того, для проведення перевірки були відсутні будь-які законні підстави з огляду на діючу норму пункту 3 перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71 -VIII від 28.12.2014 р., відповідно до якої встановлено заборону на проведення перевірок суб'єктів господарювання. До жодного з виключень з вказаного закону ТДВ "Одесліфт" не підпадає, шо підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, згідно з якою обсяг доходу ТДВ "Одесліфт" складає 11 681 721,00 грн. Також слід зауважити, що представниками податкового органу було допущено ще ряд порушень: не було пред'явлено направлення на перевірку; представник заявника не розписався у журналі проведення перевірок, що, відповідно до пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України, є підставою для відмови у допуску для проведення перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.183-3 КАС України передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо:

1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків;

2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків;

3) стягнення коштів за податковим боргом;

4) зобов'язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим;

5) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.183-3 КАС України, суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо, зокрема, заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті.

Згідно п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п.94.4 ст.94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Підпунктом 94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України передбачено що, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу органу ДФС до суду (підпункт 94.6.2 статті 94 Податкового кодексу України). У цьому разі рішення керівника податкового органу або його заступника не приймається. Тому реалізація права контролюючого органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключ но шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про на кладення арешту на кошти на рахунку платника податків. За таких обставин, вимоги контролюючого органу про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків можуть бути розглянуті виключно в загальному порядку позовного провадження і не підлягають розгляду в порядку статті 183-3 КАС України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі за поданням контролюючого органу підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки ДПІ Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області заявлено вимогу, яка не передбачена ч.1 ст.183-3 КАС України, і тому дана вимога не може бути розглянута в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до адміністративного суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.165, п.1 ч.5 ст.183-3 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за поданням Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Одесліфт" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТДВ "Одесліфт" у вигляді арешту коштів на банківських рахунках підприємства - закрити.

Роз'яснити заявнику право звернутися з відповідною вимогою до адміністративного суду в загальному порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В.Андрухів

закрити..