Справа № 807/1463/13-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р. Справа № 876/10076/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі за позовом Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 101685,71 грн., в тому числі пеня в розмірі 6692,57 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.05.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення податкового боргу в розмірі 101685,71 грн., в тому числі пеня в розмірі 6692,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 101685,71 грн., в тому числі пеня в розмірі 6692,57 грн. по платежу 50 13050501 «Орендна плата за землю з фізичних осіб».

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету Великоберезнянської селищної ради податковий борг в розмірі 101685,71 грн. (сто одна тисяча шістсот вісімдесят п'ять гривень сімдесят одна копійка), в тому числі пеня в розмірі 6692,57 грн. (шість тисяч шістсот дев'яносто дві гривні п'ятдесят сім копійок) по платежу 50 13050501 «Орендна плата з фізичних осіб».

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є не обґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на не з'ясування судом всіх обставин, а саме не правильного розрахунку позивачем податкового боргу із сплати земельного податку.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи, відповідач податковий борг не погасив.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 12.12.1997 зареєстрована Ужгородським міськвиконкомом як суб'єкт підприємницької діяльності, місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про що зроблено запис 20.01.2004 у журналі обліку реєстраційних справ за № 0087481, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 06.06.2013 ОСОБА_1 значиться в державному реєстрі як фізична особа - підприємець. Відповідно до довідки від 28.03.2013 № 61/8/19-00 відповідач перебуває на обліку в Ужгородській міжрайонній державній податковій інспекції Закарпатської області Державної податкової служби (Великоберезнянське відділення) як платник окремих податків.

За відповідачем рахується податковий борг у розмірі 101685,71 грн., в тому числі пеня в розмірі 6692,57 грн. по платежу 50 13050501 «Орендна плата за землю з фізичних осіб».

Відповідач самостійно задекларував податкове зобов'язання по орендній платі шляхом подання до інспекції:

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2012 piк (№ 1260 від 20.02.2012) у poзмipi 23164,57 грн., з помісячним розрахунком у poзмipi 1930,38 грн. Сума в poзмipi 11582,28 грн. нарахована за липень - грудень 2012 року залишається непогашеною;

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2013 рік (№ від 20.02.2013) у poзмipi 64401,04 грн., з помісячним розрахунком у poзмipi 5366,75 грн. Сума в розмipi 10733,50 грн. нарахована за січень - лютий 2013 року залишається непогашеною;

- уточненої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік (№ від 11.04.2013) в poзмipi 27490,96 грн. (травень - грудень 2011 року по 3436,37 грн.) та самостійно нарахованого штрафу в poзмipi 824,73 грн. залишаються непогашеними, пеню в poзмipi 3811,77 грн.;

- уточненої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 piк (№ від 10.04.2013) в poзмipi 41236,44 грн. (січень - грудень 2012 року по 3436,37 грн.) та самостійно нарахованого штрафу в розмірі 1237,09 грн. залишаються непогашеними, пеню в poзмipi 2513,16 грн.

Крім того, 01 листопада 2012 року працівниками Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції (Великоберезнянське відділення) було проведено камеральну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

В ході перевірки встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по орендній платі з фізичних ociб протягом строків, визначених п.п.287.3, 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 сплатила самостійно визначене грошове зобов'язання 9410,59 грн. із запізненням на 123-242 днів.

За результатами перевірки 01.11.2012 працівниками інспекції було складено акт від 01.11.2012 № 436/1751/НОМЕР_1 по орендній платі за землю з фізичних ociб та винесено податкове повідомлення-рішення від 01.11.2012 № про визначення грошового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних ociб у pозмipi 1882,14 грн. Дане податкове повідомлення-рішення було отримано ОСОБА_1 під підпис, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами і доповненнями (далі - ПК України), одним із обов'язків платника податків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п.54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до п.56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.269.1 ст. 269 ПК України платниками плати за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно п.287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Базовим податковим (звітним) період для плати за землю є календарний рік.

В силу п.286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст. 287 ПК України).

У відповідності до пп.14.1.162 п.14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом (пп.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України).

Згідно пп.129.1.2 п.129.1 ст. 129 ПК України у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п.129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Сума пені в розмірі 6324,93 грн. була визначена платником самостійно (уточнена податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік (№ від 11.04.2013) та уточнена податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік (№ від 10.04.2013).

Таким чином, Ужгородською міжрайонною державною податковою інспекцією Закарпатської області Державної податкової служби у відповідності до ст. 129 ПК України, відповідачеві було нараховано пеню в розмірі 6692,57 грн. по платежу 50 13050501 «Орендна плата за землю з фізичних осіб» на суму грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки з відповідним відображенням в обліковій картці платника.

Згідно ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкову вимогу від 02.12.2011 № 314 було вручено ОСОБА_1 під підпис, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 26).

На час розгляду даної адміністративної справи відповідач борг не погасив.

У відповідності до п.102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно пп.20.1.28 п.20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі №807/1463/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний