Справа № 638/15788/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р.Справа № 638/15788/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2014р. по справі № 638/15788/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про зобов'язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2014 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконною відмову УПФУ у Дзержинському районі м. Харкова у призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано УПФУ у Дзержинському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, виходячи із його середньомісячного заробітку роботи закордоном в установах СРСР за 60 календарних місяців роботи за період з 16 грудня 1989 р. до 23 січня 1993 року, зарахувавши 100 % максимального окладу по займаній посаді (з встановленими надбавками) в радянській та іноземній валюті відповідно довідок №№ 53, 54 від 23.05.2014 р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: вимог ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 72, 73 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача надав письмову заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні.

Колегія суддів, вирішивши клопотання представника позивача, вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки участь представника у судовому засіданні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, якому він віддав перевагу, не може слугувати підставою для визначення іншої дати розгляду справи Харківським апеляційним адміністративним судом; більше того, позивач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, не прибувши в судове засідання, не просив відкласти розгляд справи з підстав, зазначених його представником.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку у УПФУ у Дзержинському районі м. Харкова з 12.01.2014 року і отримує пенсію за віком. З 16 грудня 1989 р. до 23 січня 1993 р. перебував у закордонному відрядженні у складі радянської геологічної експедиції в Алжирській Народній Демократичній Республіці.

09.12.2014 року позивач звернувся до УПФУ в Дзержинському районі міста Харкова з заявою про перерахунок та збільшення його пенсії з урахуванням заробітку за період роботи за кордоном з 16 грудня 1989 р. до 23 січня 1993 р.

У своїй відповіді від 18.06.2014 року № 199189/204 відповідач відмовив йому у підвищенні нарахованої пенсії, з посиланням на те, що при визначенні середньомісячного заробітку працівників і службовців, які працювали в установах СРСР за кордоном або в міжнародних організаціях і схемою оплати праці яких передбачалися мінімальні та максимальні оклади в радянській валюті, зараховується 200 відсотків максимального окладу по займаній посаді (з встановленими надбавками) в радянській валюті, при цьому частина заробітної плати, яка виплачується в іноземній валюті, не зараховується, тому провести йому перерахунок пенсії по довідкам №№ 53, 54 від 23.05.2014 року від заробітної плати за період перебування ОСОБА_1 у закордонному відрядженні у складі радянської геологічної експедиції в Алжирській Народній Демократичній Республіці з урахуванням частини заробітної плати, яка виплачувалася в іноземній валюті, немає можливості .

Відповідно до довідок №№ 53, 54 від 23.05.2014 р., виданих ВАТ «Зарубєжгеологія» під час роботи в під час роботи в Алжирській Народній Демократичній з 16 грудня 1989 року до 23 січня 1993 року позивач отримував заробітну плату із збереженої частини за основним місцем роботи, а також в інвалютних рублях, на всю заробітну плату нараховувались страхові внески.

Відповідно до інструктивного листа ЦК профспілки Державних установ від 15.06.1961 року № Н/8-503 із заробітної плати в інвалюті і радянських карбованцях радянських спеціалістів, які працювали за кордоном, проводились відрахування в органи соціального страхування в розмірі 2% щомісячно.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з неправомірності дій відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу без урахування заробітної плати, яка виплачувалась за час роботи за кордоном.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 72 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом, або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Згідно ст. 73 цього Закону пенсії громадян України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, обчислюються з розрахунку середньомісячного заробітку працівників відповідної професії та кваліфікації в Україні на час призначення пенсії (за даними відповідної профспілки), а за умови сплати повністю необхідної суми страхових внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, із заробітної плати отриманої позивачем під час роботи за кордоном проводилися відрахування до органів соціального страхування СРСР (правонаступником якого є Пенсійний фонд України).

Таким чином, нарахування пенсії позивачу, має проводитись за загальними правилами.

Так, згідно ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було передбачено включення у заробіток для обчислення пенсії всіх видів оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Між тим, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу виходячи із заробітної плати, що отримана за інші періоди роботи, що не включають в себе час роботи за кордоном, мотивуючи таке рішення тим, що заробітна плата, яка виплачувалась в іноземній валюті не може бути врахована при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії.

Згідно з п.1 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993р. "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" іноземна валюта - це іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України; платіжні документи та інші цінні папери (акції, облігації, купони до них, векселі (тратти), боргові розписки, акредитиви, чеки, банківські накази, депозитні сертифікати, інші фінансові та банківські документи), виражені в іноземній валюті або банківських металах.

З матеріалів справи вбачається, що під час роботи за кордоном позивач отримував заробітну плату в радянських та інвалютних карбованцях.

Відповідно до даних Управління НБУ в Полтавській області інвалютний карбованець СРСР був умовною одиницею, яка використовувалась для безготівкових розрахунків і його співвідношення до карбованця колишнього СРСР становило 1:1.

Таким чином, інвалютні карбованці є умовною одиницею, що використовувалась в СРСР для безготівкових, зовнішньоекономічних розрахунків, і не підпадають під поняття іноземна валюта, а тому посилання відповідача щодо відсутності підстав для врахування позивачу заробітної плати отриманої ним в інвалютних карбованцях під час роботи за кордоном є необґрунтованими.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, тобто, за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова не наведено достатніх доказів, які б свідчили про те, що заробітна плата, яка виплачувалась в інвалютних карбованцях не повинна враховуватись до середньомісячного заробітку, з якого обчислюється пенсія.

Отже, враховуючи той факт, що з заробітку ОСОБА_1, отримуваного під час його роботи за кордоном проводилися відрахування в органи соціального страхування СРСР ( правонаступником якого є Пенсійний фонд України), колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано зобов'язав відповідача нарахувати позивачу пенсію з урахуванням заробітку, отриманого під час роботи за кордоном.

Таким чином, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2014 року по справі № 638/15788/14-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2014р. по справі № 638/15788/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.