Справа № 569/17692/14-а
Суддя: Тимощук О.Я. О. Я.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року

Рівненський міський Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощук О.Я.,

при секретарі - Андрощук О.Я.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Рибалко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в місті Рівне про визнання неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в місті Рівне, зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне, у якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне щодо відмови у прийнятті документів і призначенні їй пільгової пенсії, визнати за нею право на отримання пільгової пенсії за віком та зобов'язати управління провести нарахування та виплату їй пільгової пенсії за віком з 24 березня 2012 року, тобто з моменту настання права на отримання пенсії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто по досягненні 50-ти років, вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне з питання призначення пенсії за віком за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, оскільки в період з 17 червня 1991 року по 27 травня 2002 року вона працювала змішувальником волокна в льоночесальному виробництві фабрики №1 Рівненського льонокомбінату.

Під час перевірки первинних документів було встановлено, що починаючи з квітня 1998 року у позивачки не кожного місяця були виходи на роботу, у зв'язку з фінансовими та виробничими труднощами на Рівненському льонокомбінаті, а відтак їй не вистачало одного року пільгового стажу по Списку №2. За цих обставин відповідач запропонував звернутися за призначенням пільгової пенсії через рік.

Через рік, а саме в березні 2012 року, коли позивач знову звернулася до відповідача з питання призначення пільгової пенсії, їй було відмовлено у призначенні пенсії, однак вже з інших підстав, зокрема, що вона працювала на цій роботі неповний робочий день.

24 квітня 2012 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою, на яку отримала офіційну відповідь - відмову від 08.09.2012 за №338/11.

06 липня 2013року зверталася із скаргою до Комісії з питань розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення при головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, нащо отримала чергову відмову від 22.07.2013 за №Н-375/05.1-16.

У лютому 2014 року ОСОБА_1 зверталася на урядову «гарячу» лінію Державної установи «Урядовий контактний центр» з питання відмови їй у призначенні пільгової пенсії за віком. На це звернення на її адресу надійшла відповідь з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.02.2014 за № НЕ - 1959573, зі змісту якої вбачається, що позивач не має права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки не була зайнята повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, як це передбачено пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відмову управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне вважає протиправною та безпідставною, виходячи з того, що загальний стаж її роботи становить понад 20 років, з яких 09 років 07 міс. 15 днів робота по Списку №2: (у період з 17.06.1991 по 31.12.1997 - 06 років 06 міс. 14 днів.; у період з 01.01.1998 по 27.05.2002 - 03роки 01 місяць 04 дні). Відтак, право на призначення пільгової пенсії вона набула ще 24 березня 2012 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці з №14 по №17 в період з 17 червня 1991року (наказ № 158 від 12.06.1991р.) по 27 травня 2002 року (наказ №127-ос від 27.05.2002р.) вона працювала змішувальником волокна в льоночесальному виробництві, на підтвердження чого надала відповідачу трудову книжку, яка відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Окрім того, надала уточнюючу довідку про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, видану ліквідатором ВАТ «Рівнельон» С.О. Андрієвським, в якій стверджується, що в період з 17 червня 1991року по 27 травня 2002 року позивач працювала на даному підприємстві на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, на протязі 6-годинного робочого дня, 5-денного 30-годинного робочого тижня.

Незважаючи на вищезазначені докази, відповідач неодноразово відмовляв їй у призначенні пільгової пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, з тих підстав, що у вищезазначений період вона не працювала на шкідливих роботах упродовж повного робочого дня.

Вважає, що відмова відповідача у призначенні позивачці пільгової пенсії з цих підстав є безпідставною та суперечить статті 51 КЗпП України, якою передбачена скорочена тривалість робочого часу, яка встановлюється для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці, - не більш як 36 годин на тиждень, й саме позивачка працювала на роботах з шкідливими умовами праці.

Крім того, статтею 51 КЗпП України передбачено, що скорочена тривалість робочого часу може встановлюватися за рахунок власних коштів на підприємствах і організаціях для жінок, які мають дітей віком до 14 років або дитину-інваліда.

Позивач народила та виховала двох дітей, яким станом на червень 1991 рік, тобто на час прийняття на роботу у Рівненський льонокомбінат, виповнилося сім та чотири роки.

В той час, на Рівненському льонокомбінаті працювало понад 8 тисяч працюючих, однак із таких як вона жінок була створена бригада із 6-ти чоловік, яка працювала кожного дня з 8.30 до 15.30.

Таким чином, в наказі про прийняття на роботу помилково записано, що її було прийнято на роботу з неповним робочим днем, а насправді вона була прийнята на роботу із скороченим робочим днем.

Поза увагою відповідачем залишено те, що згідно Роз'яснення Міністерства соціального захисту України та Міністерства праці України від 10 травня 1994 року «Про порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах» робота на шкідливих та важких роботах у продовж робочого дня означає, що працівник повинен займатися на роботах із шкідливими та важкими умовами праці не менше 80 відсотків свого робочого часу.

Позивач, у числі інших жінок - матерів, працювала по 6 годин щоденно на роботах із шкідливими умовами праці, що становить 85,7 відсотка від максимальної норми скороченої тривалості робочого часу на роботах із шкідливими умовами праці (6 годин : 7 годин х 100), а тому вона за будь яких обставин була зайнята на роботах із шкідливими умовами праці більш як на 80 відсотків від встановленої норми робочого часу.

За наведених обставин просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 23 лютого 2015 року позивач та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в цілому та надали суду зміни до позовних вимог, у яких просили визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Рівне щодо безпідставної відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком та зобов'язати управління призначити їй пенсію по віку на пільгових умовах за Списком №2, розділ ХХ, підрозділ 1 - льняна промисловість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року за №162, з 07 травня 2014 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, зарахувавши до пільгового стажу роботу змішувальником волокна в льоночесальному виробництві Ровенського льонокомбінату в період з 17 червня 1991 року по 27 травня 2002 року.

Представник відповідача - управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне не визнав позовних вимог ОСОБА_1 та заперечив проти позову з тих підстав, що в ході перевірки спеціалістами управління первинних документів: книги наказів, відомостей про нарахування заробітної плати, особової карточки ф. Т-2 за період роботи позивача у ВАТ «Рівнельон» (правонаступник Рівненського льонокомбінату) з 17.06.1991 по 27.05.2002, на підставі яких видана уточнююча довідка про характер роботи та умови праці, з'ясовано, що у вказаний період позивачка працювала з неповним робочим днем, зокрема з 8.30 до 15.30, а тому відсутні підстави для призначення пільгової пенсії.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила той факт, що позивач працювала разом з нею впродовж повного 6-годинного робочого дня в період з червня 1991року по травень 2002 року змішувальником волокна в льоночесальному виробництві Рівненського льонокомбінату. За свідченнями ОСОБА_5 керівництвом льонокомбінату саме у 1991 році на виконання Указу була створена бригада із шести жінок-матерів, на вихованні яких знаходилося не менше двох дітей віком до 14 років, які працювали щоденно з 8.30 до 15.30. Свідок на даний час отримує пільгову пенсію за віком, однак пенсія була їй призначена лише після звернення до прокуратури м. Рівне.

Вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін та свідка, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено на підставі досліджених доказів, що позивач ОСОБА_1, у зв'язку з досягненням пенсійного віку та наявності необхідного пільгового стажу, 24 березня 2012 року набула право на призначення пенсії за віком.

Так, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, за умовами пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік, за кожні два роки такої роботи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилось 50 років, загальний стаж її роботи становить понад 20 років, з яких 09 років 07 міс. 15 днів робота по Списку №2, що підтверджується матеріалами справи (у період з 17.06.1991 по 31.12.1997 - 06 років 06 міс. 14 днів.; у період з 01.01.1998 по 27.05.2002 - 03роки 01 місяць 04 дні).

На підтвердження свого трудового стажу ОСОБА_1 подала трудову книжку, яка відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Відповідно до записів у трудовій книжці з №14 по №17 в період з 17 червня 1991року (наказ № 158 від 12.06.1991р.) по 27 травня 2002 року (наказ №127-ос від 27.05.2002р.) вона працювала змішувальником волокна в льоночесальному виробництві фабрики №1.

Факт роботи ОСОБА_1 підтверджується архівною довідкою Трудового архіву Рівненської районної ради Рівненської області від 01 березня 2011року за №223, у якій зазначаються витяги з наказу про прийняття на роботу з 17 червня 1991року та звільнення її з роботи 27 травня 2002 року за п.1 ст.40 КЗпП України (за скороченням чисельності працівників).

Суд бере до уваги також архівну довідку Трудового архіву Рівненської районної ради Рівненської області від 01 березня 2011року за №222, у якій зазначаються відпрацьовані ОСОБА_1 дні за період з 1992 року по травень 2002 року.

У Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року за №162, у розділі ХХ, підрозділ І «Льняна промисловість» зазначається, що право на пільгову пенсію за віком мають змішувальники волокна, як робітники, що зайняті на чесальних і грубих чесальних машинах в прядильному виробництві льняної промисловості.

За даними уточнюючої довідки про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, виданої ліквідатором ВАТ «Рівнельон» С.О. Андрієвським, в період з 17 червня 1991року по 27 травня 2002 року ОСОБА_1 працювала на даному підприємстві на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, на протязі 6-годинного робочого дня, 5-денного 30-годинного робочого тижня.

Уточнююча довідка видана на підставі первинних документів: трудової книжки, наказів на прийом, переведення та звільнення за 1991-2002роки, особові рахунки за 1991-2002 роки, особової картки Т-2.

Право на пільгову пенсію по Списку №2 підтверджено атестацією робочих місць, проведеною відповідно до наказів №376 від 30 червня 1994 року та наказу №54 від 04 березня 2000 року.

Дослідженням наданих суду доказів, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пільгової пенсії за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про те, що позивач працювала неповний робочий день, тобто упродовж 6 - годинного робочого дня, а необхідно було відпрацьовувати 8 - годинний робочий день.

Так, відповідно до ст. 50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень, тобто ця норма тривалості робочого часу є максимальною.

При цьому, частиною 2 статті 50 КЗпП України передбачено, що підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж це передбачено в частині першій цієї статті.

Статтею 51 КЗпП України передбачена скорочена тривалість робочого часу, яка встановлюється для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці, - не більш як 36 годин на тиждень. Позивач працювала на роботах з шкідливими умовами праці.

При цьому, статтею 51 КЗпП України передбачено, що скорочена тривалість робочого часу може встановлюватися за рахунок власних коштів на підприємствах і організаціях для жінок, які мають дітей віком до 14 років або дитину-інваліда.

Судом встановлено, що позивач народила та виховала двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким станом на червень 1991 рік (прийняття на роботу у Рівненський льонокомбінат) виповнилося сім та чотири роки.

Суд бере до уваги покази свідка ОСОБА_5 та пояснення позивачки, згідно яких на Рівненському льонокомбінаті за рахунок власних коштів була створена окрема бригада із шести жінок - матерів, котрі мали двох і більше дітей віком до 14 років. Ця бригада працювала не позмінно, а щоденно з 8.30 до 15.30.

Окрім того, згідно пункту 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків. Відповідно до Роз'яснення Міністерства соціального захисту України та Міністерства праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах» робота на шкідливих та важких роботах у продовж робочого дня означає, що працівник повинен займатися на роботах із шкідливими та важкими умовами праці не менше 80 відсотків свого робочого часу.

Дослідженням доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у спеціально створеній бригаді по 6 годин щоденно на роботах із шкідливими умовами праці, що становить 85,7 відсотка від максимальної норми скороченої тривалості робочого часу на роботах із шкідливими умовами праці (6 годин : 7 годин х 100), тобто вона була зайнята на роботах із шкідливими умовами праці більш як на 80 відсотків від встановленої норми робочого часу, що дає право на призначення їй пільгової пенсії.

Враховуючи викладене та вивчивши обставини справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 працювала на Рівненському льонокомбінаті, перейменованому на ВАТ «Рівнельон», змішувальником волокна в льоночеслаьному виробництві в період з 17 червня 1991року по 27 травня 2002 року на умовах скороченого робочого тижня.

Суд вважає, що відмова управління Пенсійного фонду України в м. Рівне призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком є протправною та здійснена без глибокого вивчення обставин справи. На переконання суду працівники управління Пенсійного фонду України в м. Рівне формально віднеслися до вирішення даного питання, що є порушенням Конституції України та інших Законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що представником відповідача не було надано суду доказів правомірності їх дій, суд вважає такі дії протиправними.

Суд вважає, що для захисту та відновлення порушеного права позивача необхідно визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні пільгового стажу змішувальником волокна в період з 17 червня 1991року по 27 травня 2002 року та у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №2.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7-12, 18, 50, 70, 89, 122, 158-162 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Рівне щодо безпідставної відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рівне призначити ОСОБА_1 пенсію по віку на пільгових умовах за Списком №2, розділ ХХ, підрозділ 1 - льняна промисловість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року за №162, провести нарахування та виплату належної їй пільгової пенсії з 07 травня 2014року, зарахувавши до пільгового стажу роботу змішувальником волокна в льоночесальному виробництві Ровенського льонокомбінату в період з 17 червня 1991 року по 27 травня 2002 року.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлений 02 березня 2015 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я.Тимощук