Справа № 808/4673/13-а
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2015 рокусправа № 808/4673/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного підприємства «Капітал 2006» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року по справі № 808/4673/13-а за позовом Приватного підприємства «Капітал 2006» до Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.04.2013р., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Капітал 2006» (далі ПП «Капітал 2006») звернулося до суду з адміністративним позовом до Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2013р.

В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу, яких він дійшов за результатами позапланової невиїзної перевірки по взаємовідносинах позивача з ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі», оскільки послуги, отримані від ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі» використовувалися в господарській діяльності позивача, під час перевірки надані всі документи, які підтверджують фактичне здійснення вказаних операцій. Зазначає, що податковий орган безпідставно посилається на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2012 за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, оскільки зазначеним вироком не встановлено умисел у позивача.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року в задоволені адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПП «Капітал 2006» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального і матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримував у повному обсязі, а представник відповідача просив відмовити в задоволені апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами на підставі наказу Пологівської МДПІ від 26.03.2013 №248, згідно з п.п. 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ПП «Капітал 2006» щодо документального підтвердження господарських відносин з суб'єктами господарювання ПП «Буджол» () за період з 01.04.2010 по 30.04.2010 та ПП «Оскомфі» () за період з 01.01.2011 по 28.02.2011.

Вказаною перевіркою встановлені порушення:

- п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) на загальну суму 3676 грн. в тому числі по періодам: у квітні 2010 року на суму 1838 грн., у жовтні 2010 року на суму 1838 грн.;

- п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) на загальну суму 15769 грн. в тому числі по періодам: у січні 2011 року на суму 7517 грн., у лютому 2011 року на суму 8252 грн.

Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки, було прийнято податкове повідомлення - рішення:

- від 25.04.2013 № в частині визначення грошових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 24306,25 грн., в т.ч. за основним платежем 19445 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями -4861,25 грн.

За результатами вказаної перевірки складено Акт № 240/2201/34472494 від 09.04.2013 року «Про результати проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Капітал 2006» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з суб'єктами господарювання ПП «Буджол» () за період з 01.04.2010р. по 30.04.2010р. та ПП «Оскомфі» () за період з 01.01.2011р. по 28.02.2011р.» (а.с.6-18).

На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.04.2013 року № в частині визначення грошових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 24 306,25грн., в т.ч. за основним платежем 19 445грн та штрафними (фінансовими) санкціями - 4 861,25грн.

Матеріалами справи підтверджується, що: в квітні 2010 року ПП «Буджол» виписало ПП «Капітал 2006» податкову накладну від 30.04.2010 на загальну суму 11 028,1 грн., в тому числі ПДВ 1 838,02 грн.; в січні та лютому 2011 року ПП «Оскомфі» виписало на адресу ПП «Капітал 2006» наступні податкові накладні: 012101 від 21.01.2011 та № 022502 від 25.02.2011 на загальну суму 78 841,66 грн., в тому числі ПДВ 15 768,33 грн.

Окрім того, на підставі вищезазначеного Акту перевірки, до відповідача надійшла службова записка від ВМП Бердянської ОДПІ Запорізької області ДПС про можливе ухилення від сплати податків ПП «Капітал 2006» () з ПП «Буджол» () за період з 01.04.2010 по 30.04.2010 та ПП «Оскомфі» () за період з 01.01.2011 по 28.02.2011 з копією постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2012 року, якою звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.205 Кримінального кодексу України гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2

З наявної в матеріалах справи постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2012 по справі №0818/5673/2012 за обвинуваченням гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України вбачається, що судом було встановлено факт того, що ПП «Оскомфі» за період з 01.07.2010 по 01.06.2011 незаконно сформувало податковий кредит підприємствам - контрагентам, зокрема, ПП «Капітал 2006» на суму 22 750,61 грн. та ПП «Буджол» за період з 01.06.2008 по 01.09.2010 р. незаконно сформувало податковий кредит підприємствам - контрагентам, також, ПП «Капітал 2006» на суму 3 676,04 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили 24.09.2012 р.

Окрім того, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя при розгляді кримінальної справи досліджувалися господарські операції ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі», створені гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2, та було встановлено, що з моменту державної реєстрації, зокрема, ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі» вказані підприємства фінансово-господарської діяльності фактично не здійснювали, а діючі від їх ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 займались прикриттям незаконної діяльності по конвертуванню грошових засобів з безготівкової форми в готівкову, з метою ухилення від сплати податків різними підприємствами, шляхом складання підставних документів щодо проведених операцій і наданих послугах за грошову винагороду. Так судом було встановлено, що гр. ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2,, скоївши злочин передбачений ч.2 ст.205 КК України, своїми діями спричинили великий матеріальний збиток державі, а саме з метою прикриття незаконної діяльності ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі», направленої на умисне ухилення від сплати податків, використовуючи печатку та реквізити зазначених підприємств в період з 01.01.2008 по 15.06.2011, незаконно сформували податковий кредит підприємствам - контрагентам, зокрема, ПП «Капітал 2006» (ідентифікаційний код 72) на суму 26 426,65 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновків Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про наявність порушень, викладених в акті перевірки, а позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат та податкового кредиту суми коштів по господарських операціях з ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльні платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податкової накладною.

Відповідно до пункту 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

При прийнятті рішення судом першої інстанції було правильно зазначено, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, питання щодо винуватості цієї особи у вчиненні інкримінованого їй злочину не вирішується, а факт наявності злочину та обставини його вчинення не встановлюються, у зв'язку з цим реальність та законність правочинів, вчинених ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі», судом при розгляді вищезазначеної кримінальної справи не з'ясовувалася.

Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки є таке, що набрало законної сили судове рішення по кримінальній справі, яким встановлено, що ПП «Буджол» та ПП «Оскомфі», створені гр. ОСОБА_1 та гр.. ОСОБА_2, фактично не здійснювали фінансово-господарську діяльність, та використовували печатку та реквізити зазначених підприємств в період з 01.01.208 по 15.06.2011 незаконно, шляхом складання підставних документів, сформували податковий кредит підприємствам - контрагентам, зокрема, ПП «Капітал 2006» на суму 26 426,65грн. Отже виписані від імені даних осіб податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України у постанові від 05 березня 2012 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта» до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання висновків перевірки неправомірними, визнання чинним договору, скасування податкових повідомлень-рішень.

Окрім того колегія суддів зазначає, що Закон України «Про амністію у 2011 році» може бути застосовано виключно до осіб, визнаних винними у вчинені злочину, а отже, амністія не скасовує фактичне вчинення злочину, а лише звільняє особу, котра вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм матеріального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Капітал 2006» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року по справі № 808/4673/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року по справі № 808/4673/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай