Справа № 216/7815/14-а(2-а/216/323/14)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" лютого 2015 р. справа № 216/7815/14-а(2-а/216/323/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради зобов'язання здійснити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відмову відповідача нарахувати та виплатити одноразову компенсацію при настанні інвалідності 2 групи, що є різницею між виплатою 3 групи інвалідності та 2 групи інвалідності у розмірі 15 мінімальних заробітних плат на момент виплати - протиправною; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову компенсацію при настанні інвалідності 2 групи, що є різницею між виплатою 3 групи інвалідності та 2 групи інвалідності згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду 2 групи - у розмірі 15 мінімальних заробітних плат з відрахуванням суми, яка отримана - 18 175,20 грн.; стягнути з відповідача одноразову компенсацію при настанні інвалідності 2 групи, що є різницею між виплатою 3 групи інвалідності та 2 групи інвалідності згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду 2 групи - у розмірі 15 мінімальних заробітних плат з відрахуванням суми, яка отримана - 18 175,20 грн.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано відмову управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 різниці одноразової компенсації у зв'язку зі встановленням інвалідності 2 групи відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 різницю одноразової компенсації у зв'язку зі встановленням інвалідності 2 групи відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15 мінімальних заробітних плат у сумі 18 175 грн. 20 коп., з урахуванням отриманої суми.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та відповідачем не заперечувалось, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 та є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 05.02.2014 року Серії АБ №0006936.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам IIІ групи - 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради №4001 від 26.11.14 року відповідачем, у зв'язку з встановленням позивачу 2 групи інвалідності, було нараховано у лютому 2014 року та виплачено у квітні 2014 року позивачу різницю у компенсаціях при встановленні 2 групи інвалідності в сумі 94,80 грн.

Нарахування проведено у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року № 836.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначеною постановою № 836 всупереч вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (який встановив розмір одноразової компенсації як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) для інвалідів установлено конкретні розміри такої компенсації в твердій грошовій сумі: для інвалідів І групи - 379 гривень 30 копійок, для інвалідів ІІ групи - 284 гривень 40 копійок, для інвалідів ІІІ групи - 189 гривень 60 копійок.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Проте, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» на час здійснення позивачу нарахування та виплати різниці у розмірах одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності, не передбачено інших умов для реалізації положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж ті, які визначені останнім. Зміни, зокрема, до ст.48 Закону в частині визначення розмірів одноразової компенсації при встановленні інвалідності особам не вносилися, не делеговано права на встановлення розмірів таких виплат і Кабінету Міністрів України.

Водночас, Верховною Радою України 31 липня 2014 року (набрав чинності 03 серпня 2014 року) було прийнято Закон України №1622-VIІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким доповнено "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 та встановлено, що норми і положення статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Проте, на виконання наданого зазначеним вище Законом права, нормативні акти Кабінетом Міністрів України з приводу одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не приймалися.

Отже, з огляду на викладене підстави для зміни розміру виплат встановлених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та застосування постанови Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року № 836 - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу різницю в компенсаціях учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, оскільки позивачу була встановлена 2 група інвалідності.

Таким чином, висновок суду щодо зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплатити одноразову компенсацію у розмірі встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є обґрунтованим.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити абзац перший резолютивної частини постанови, в якому визнано протиправною відмову відповідача в нарахуванні та виплаті позивачу різниці одноразової компенсації у зв'язку зі встановленням інвалідності 2 групи, оскільки відповідачем рішення про відмову в здійсненні нарахування та виплати різниці в компенсації не приймалося, а на звернення позивача щодо виплати одноразової компенсації, відповідач листом повідомив про нарахування та виплату різниці у компенсаціях у розмірі 94,80 грн.

Крім того, судом першої інстанції залишилися не вирішеними вимоги щодо стягнення з відповідача різниці одноразової компенсації.

Водночас, дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки кошти, які підлягають нарахуванню та виплаті позивачу не є власністю відповідача, а виділяються державою централізовано.

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо зміни постанови суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 201, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 року змінити та викласти резолютивну частину в наступній редакції.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_2 різниці одноразової компенсації, у зв'язку з встановленням інвалідності 2 групи у розмірі меншому, ніж встановлено статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті Кривому Розі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 різницю одноразової компенсації у зв'язку зі встановленням інвалідності 2 групи відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15 мінімальних заробітних плат у сумі 18 175 грн. 20 коп., з урахуванням отриманої суми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий