Справа № 1512/9337/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/42437/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси

на постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 1995 року по березень 2006 року працював в Прокуратурі Одеської області. Після звільнення йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». У листопаді 2009 року у нього виникло право на пенсію згідно із Законом України «Про прокуратуру». Проте, відповідач відмовив йому у переході на інший вид пенсії. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, просив суд зобов'язати призначити пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2013 року, позов задоволено. Скасовано рішення УПФУ у Київському районі м. Одеси від 04 червня 2010 року № 824129 і зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У касаційній скарзі УПФУ у Київському районі м. Одеси порушує питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судами порушено норми матеріального права.

В запереченнях на скаргу ОСОБА_4 просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 1995 року по 13 березня 2006 року працював в Прокуратурі Одеської області. 13 березня 2006 року позивач звільнений з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства управління нагляду за додержанням законів органами які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство Прокуратури Одеської області у зв'язку з досягненням граничного віку проходження державної служби. Позивачу призначено пенсію відповідно до приписів Закону України «Про державну службу».

З 11 листопада 2009 року ОСОБА_4 набув право на пенсію за Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим, 01 квітня 2010 року він звернувся до УПФУ у Київському районі м. Одеси з проханням на переоформлення його пенсії по Закону України «Про прокуратуру» з наданням всіх необхідних розрахункових документів з бухгалтерії Прокуратури Одеської області. На момент звернення вислуга років ОСОБА_4 складала: 10 років 3 місяця 23 дні на посаді прокурора відділу Прокуратури Одеської області; 23 роки 5 місяців 18 днів на посаді слідчого, заступника начальника та начальника відділу в органах внутрішніх справ.

Проте, рішенням УПФУ у Київському районі м. Одеси від 04 червня 2010 року № 824129 позивачу відмовлено у переході на інший вид пенсії, з посиланням на недоцільність переоформлення пенсії.

Вирішуючи спір, суди виходили з наступного.

Відповідно статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (частини 2 статті 50-1 вказаного Закону).

Згідно із частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Судами встановлено, що відповідно до довідки Прокуратури Одеської області від 09 квітня 2010 року № 307 заробітна плата на аналогічній посаді, яку займав позивач складається з урахуванням підвищення окладів постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року і постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 700, з урахуванням доплат, які передбачені чинним законодавством, та становить станом на 09 квітня 2010 року - 4928,74 грн, а пенсія державного службовця позивача становила 3651,48 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів, що УПФУ у Київському районі м. Одеси безпідставно відмовило позивачу у переході на обрану ним пенсію, що передбачена ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак