Справа № 819/307/15-а
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/307/15-a

23 лютого 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Баб'юка П.М., при секретарі судового засідання Шмир Р. І.

за участю:

представника позивача Василишина І.Б., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Теребовлянського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

Теребовлянського районного центру зайнятості (далі - позивач, Теребовлянський РЦЗ) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення допомоги по безробіттю в сумі 1725,04 грн. за період з 12 серпня 2013 року по 16 вересня 2013 року.

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 05 серпня 2013 року звернувся до Теребовлянського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Статус безробітного йому надано 05 серпня 2013 року, а припинено реєстрацію 16 вересня 2013 року. За період з 12 серпня 2013 року по 16 вересня 2013 року відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1725,04 грн.

Розслідуванням страхового випадку встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 07.07.1998 по 07.08.2014, тобто, в тому числі під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна особа та отриманні допомоги.

Позивач вважає, що відповідачем умисно не виконано своїх обов'язків та не повідомлено центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. У зв'язку з цим, на підставі п.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", позивач просить стягнути з відповідача незаконно отриману допомогу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Заперечив щодо умисного не виконання ним своїх обов'язків та щодо умисного не повідомлення центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення.

Зазначив, що під час звернення до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні йому не було відомо про те, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Додатково повідомив суду, що під час написання заяви про надання статусу безробітного він представив посадовій особі Теребовлянського РЦЗ постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.11.2011, якою було припинено його підприємницьку діяльність як фізичної особи-підприємця. Працівник відповідача при ньому перевірила в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказані відомості та повідомила про відсутність факту реєстрації відповідача у вказаному реєстрі як фізичної особи-підприємця. Після цього, відповідачем було підписано заяву та надано необхідні документи для надання йому статусу безробітного.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що жодного умислу приховати відомості у нього не було, оскільки він щиро був переконаний, що реєстрація його як фізичної особи-підприємця була припинена. Про те, що реєстрація припинення фізичної особи-підприємця була вчинена державним реєстратором 07.08.2014 він дізнався лише після розслідування страхового випадку та припинення йому виплати допомоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи встановив наступне:

ОСОБА_2 05 серпня 2013 року звернувся до Теребовлянського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. (а.с.4)

Статус безробітного вдповідачеві надано 05 серпня 2013 року, а припинено реєстрацію 16 вересня 2013 року. За період з 12 серпня 2013 року по 16 вересня 2013 року відповідачеві виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1725,04 грн. (а.с.10)

В заяві про надання статусу безробітного ОСОБА_2 вказав, що не являється суб'єктом підприємницької діяльності. (а.с.4)

Проте, розслідуванням страхового випадку (акт від 24.11.2014 №24-11-14) встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 07.07.1998 по 07.08.2014, тобто, в тому числі під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна особа та отриманні допомоги. (а.с.7)

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.07.1998. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вчинена державним реєстратором 07.08.2014 на підставі постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.11.2011 справа №2-а-1970/3179/11. (а.с.5)

Зокрема, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.11.2011 по справі №2-а-1970/3179/11 припинено підприємницьку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.16)

Крім цього, судом в судовому засіданні встановлено, що під час написання заяви про надання статусу безробітного ОСОБА_2 надав посадовій особі Теребовлянського РЦЗ постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.11.2011, якою було припинено його підприємницьку діяльність як фізичної особи-підприємця. Працівник центру зайнятості при ньому перевірила в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказані відомості та повідомила про відсутність факту реєстрації відповідача у вказаному реєстрі як фізичної особи-підприємця. Після цього, відповідачем було підписано заяву та надано необхідні документи для надання йому статусу безробітного.

Вказані обставини не заперечувались і представником відповідача в судовому засіданні.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні норми чинного законодавства.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон) та розробленим відповідно до нього Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. №307 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 915/5136 (далі - Порядок).

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14. Порядку визначено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Частиною 3 ст.36 Закону передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Проаналізувавши вказані норми чинного законодавства суд приходить до висновку, що сума отриманої особою допомоги по безробіттю підлягає стягненню у разі встановлення умисного невиконання застрахованою особою своїх обов'язків та зловживання ними.

Як встановлено судом в процесі розгляду справи та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_2 добровільно повідомив посадовій особі Теребовлянського РЦЗ про наявність постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.11.2011 про припинення його підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця. Працівник центру зайнятості при ньому перевірила в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказані відомості та повідомила про відсутність факту реєстрації відповідача у вказаному реєстрі як фізичної особи-підприємця. Лише після цього, відповідачем було підписано заяву надання йому статусу безробітного, в якій на підставі повідомлених працівником центру зайнятості відомостей ОСОБА_2 зазначив, що не являється суб'єктом підприємницької діяльності.

Суд допускає, що станом на час звернення відповідача із заявою про надання статусу безробітного (05.08.2013) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були відсутні відомості про ОСОБА_2, оскільки відповідач був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності ще 07.07.1998, тобто до створення вказаного реєстру. 07.08.2014 при реєстрації припинення підприємницької діяльності відповідача такі відомості були відповідно внесені державним реєстратором до Єдиного державного реєстру.

Про те, що під час отримання допомоги ОСОБА_2 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності він дізнався вже після розслідування страхового випадку та припинення йому виплати допомоги.

Тобто, відповідачу не було відомо про наявність обставин, що впливають на умови виплати йому допомоги, у зв'язку з чим, він не міг подати вказані відомості своєчасно. Більше того, враховуючи те, що працівник центру зайнятості при ньому перевірив відсутність в Єдиному реєстрі відомостей щодо реєстрації його як фізичної особи-підприємця, відповідач щиро та обгрунтовано вважав, що відноситься до категорії безробітних.

Вказане свідчить про відсутність у ОСОБА_2 умислу приховати вказані відомості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність умисного невиконання застрахованою особою (відповідачем) своїх обов'язків та зловживання ними.

Таким чином, ч.3 ст.36 Закону, в частині стягнення з застрахованої особи отриманої допомоги, - на відповідача не розповсюджується.

З вказаного слідує, що заявлений позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Теребовлянського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю в сумі 1725,04 грн. за період з 12 серпня 2013 року по 16 вересня 2013 року, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

В повному обсязі постанова складена 02 березня 2015 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.