Справа № 810/311/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року 810/311/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доІрпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 30.12.2014 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства є необґрунтованими, а прийняте на їх підставі рішення про застосування фінансових санкцій - протиправним.

Відповідач будь-яких пояснень та заперечень проти позову до суду не надав.

У судове засідання, призначене на 16.02.2015, з'явився позивач.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів поважності причин неможливості забезпечення явки представника відповідача на судове засідання, а тому суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця, зареєстрований 11.07.1994 (запис в ЄДР № 2 000569).

Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 19.05.2014 №467540.

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2014 року посадовими особами Головного управління ДФС у Київський області проведено перевірку з питань дотримання відповідачем вимог законодавства, що регулює відносини у сфері обігу алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів, за результатами якої складено Акт від 10.12.2014 на бланку №000387.

Перевірка здійснювалась у магазині, де позивач здійснює торгівлю продуктами харчування та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Київській області було встановлено факт зберігання 1 пляшки горілки "Morosha Premium" 0,75 л, дата розливу 25.12.2012, строк придатності - 12 міс. з моменту розливу, марка акцизного податку 13 АААН 003836, вартістю 137,20 грн., та 1 пляшки вина "Вайт мускат гранатовий, червоне, напівсолодке" 0,75 л, дата розливу 15.02.2013, строк придатності - 12 міс. з моменту розливу, марка акцизного податку ААВХ 311357, вартістю 32,90 грн., які були марковані марками акцизного податку попереднього зразка.

За результатами перевірки посадові особи ГУ Міндоходів у Київський області дійшли висновку, що позивач порушив вимоги статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилось у зберіганні алкогольних напоїв маркованих недійсними (невстановленого зразка) марками акцизного податку.

На підставі висновків цього акту Ірпінською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було прийнято рішення від 30.12.2014 № про застосування фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95-ВР).

Положеннями частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, відповідно до абзацу п'ятнадцятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

При цьому, абз. 4 ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР передбачає, що у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Тобто, у разі зміни зразка марок акцизного збору марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Як вбачається з Акту перевірки від 10.12.2014, під час перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Київській області було встановлено факт зберігання 2 пляшок алкогольних напоїв з простроченими термінами придатності для споживання, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не доведено обставин щодо знаходження у реалізації 2 пляшок алкогольних напоїв горілки "Morosha Premium" 0,75 л та вина "Вайт мускат гранатовий, червоне, напівсолодке" 0,75 л з простроченими термінами придатності для споживання, маркованих марками акцизного збору попереднього зразка. Контрольна закупка таких алкогольних напоїв посадовими особами, які проводили перевірку, не здійснювалася.

Крім того, жодних доказів на підтвердження факту зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка податковий орган суду не представив.

Зважаючи на те, що відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, та не доведення відповідачем всупереч ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірності застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн. за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору, то суд вважає висновки податкового органу про порушення позивачем вимог статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" безпідставними, а тому рішення про застосування фінансових санкцій від 30.12.2014 № підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про відшкодування судових витрат, дане питання при прийнятті рішення у справі судом не розглядається.

Керуючись статтями 11, 14, 69-71, 86, 97, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про застосування фінансових санкцій від 30.12.2014 №.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.