Справа № 2а-220/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ К/800/37651/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р. у справі № 2а/1326/220/12 за позовом Прокурора Франківського району м. Львова до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Франківського району м. Львова звернувся до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації №346 «Про реконструкцію будинку АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в ході проведеної прокурорської перевірки виявлено, що вказане розпорядження не відповідає вимогам законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказаним розпорядженням надано дозвіл ОСОБА_6 на розширення квартири шляхом здійснення надбудови на земельній ділянці, яка не була передана у власність чи надана у користування, що в свою чергу виходить за межі повноважень районної адміністрації. Аналогічна умова, за якої можливе проведення реконструкції та розширення, міститься і у листі управління архітектури Департаменту містобудування Львівської місткої ради від 19 вересня 2007 року. Проте на момент прийняття розпорядження питання землекористування не було вирішено. Прокуратурою було внесено протест на вказане розпорядження, який було відхилено, про що зазначено у відповіді від 27 вересня 2011 року.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2012 року позовні вимоги задоволено. Скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 346 від 10 квітня 2008 року «Про реконструкцію будинку АДРЕСА_1 у м.Львові».

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення питання проведення реконструкції та розширення житлового будинку і відповідно отримання основного розпорядчого документа необхідно було вирішити питання землекористування, про що зазначено у листі управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 19 липня 2007 року за № 3-А-22401/2401. Оскільки на момент прийняття оскаржуваного розпорядження питання землекористування не було вирішено, Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради надано дозвіл на здійснення надбудови та прибудови на земельній ділянці, яка не була виділена у власність чи у користування. Тому, оскаржуване розпорядження не відповідає вимогам положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 25 травня 2007 року №331 та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р. постанову Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2012 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначаючи по невідповідність розпорядження положенням ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд першої інстанції не мотивував свій висновок в цій частині.

На постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р. надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на засіданні міжвідомчої комісії в Франківському районі 18 березня 2008 року, на якому розглядалася заява ОСОБА_6 від 13 березня 2008 року, щодо здійснення реконструкції будинку АДРЕСА_1, постановлено про технічну можливість здійснення реконструкції індивідуального житлового будинку згідно з проектними пропозиціями, в зв'язку чим заявнику слід розробити та погодити робочий проект.

Згідно Свідоцтва про право власності на будинок, виданого 07 травня 2007 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 травня 2007 року, будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №346 від 10 квітня 2008 року затверджено висновок міжвідомчої комісії Франківського району м. Львова (протокол №9 від 18 березня 2008 року) і дозволено ОСОБА_6 реконструювати будинок АДРЕСА_1 за рахунок прибудови та надбудови згідно з поданими проектними пропозиціями.

Як убачається із змісту оскаржуваного розпорядження від 10 квітня 2008 року за №346, розглянувши заяву ОСОБА_6, вирішено затвердити висновок міжвідомчої комісії і дозволити ОСОБА_6 за власні кошти здійснити реконструкцію індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1. Підпунктами 3.1 - 3.4 пункту 3 розпорядження визначено умови, при дотриманні та виконанні яких можливе здійснення такої реконструкції. Такими умовами є, зокрема: вирішення питання землекористування; виготовлення та затвердження робочого проекту та отримання в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Львівської області дозволу на виконання будівельних робіт. Крім цього, пунктом 4 Розпорядження попереджено ОСОБА_6 про відповідальність за проведення ремонтно-будівельних робіт без отримання дозволу, затвердженого проекту чи з грубим його порушенням.

В ході підготовки матеріалів для звернення до Франківської районної адміністрації щодо надання дозволу на реконструкцію, 04 червня 2007 року було складено Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_6 і ухвалою Львівської міської ради від 14 лютого 2008 року за №1575 ОСОБА_6 погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0634 гектара на АДРЕСА_1 у власність для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку.

Також, ОСОБА_6 отримано позитивні висновки щодо представленого ескізного проекту: санітарно-епідеміологічної станції Франківського району - 04 липня 2007 року та Державного пожежного нагляду Франківського району м. Львова - 13 липня 2007 року. Крім цього, листом управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 19 вересня 2007 року за №3-А-22401/2401 погоджено проведення ОСОБА_6 реконструкції та розширення житлового будинку і зазначено, що для подальшого розгляду питання реконструкції необхідно вирішити питання землекористування, розробити проект та отримати дозвіл на виконання будівельних робіт.

Відповідно до рішення Львівської міської ради від 10 липня 2008 року ОСОБА_6 11 вересня 2008 року видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯД №520601 площею 0,0634 гектара по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

На підставі розпорядження №346 від 10 квітня 2008 року, проектної документації, документа про затвердження проектної документації від 21 серпня 2008 року №3-А-16432/2401 та документа, що посвідчує право на земельну ділянку, 17 вересня 2008 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області ОСОБА_6 надано дозвіл на виконання будівельних робіт за №694/08. Пунктом 5 Розпорядження №346 від 10 квітня 2008 року встановлено двохрічний термін його дії. Тобто, заявнику надано два роки на виконання передбачених цим розпорядженням умов, при виконанні яких можлива реконструкція будинку. Оскільки ОСОБА_6 були виконані умови проведення реконструкції, і зокрема, оформлено право власності на земельну ділянку, їй було надано дозвіл на проведення будівельних робіт.

В подальшому, після закінчення робіт по реконструкції у відповідності до п. 3.6 Розпорядження ОСОБА_6 здано будинок в експлуатацію, виготовлено технічний паспорт та оформлено право власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на будинок, виданим відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 21 грудня 2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 грудня 2009 року.

Тобто, у зв'язку із вищевказаними обставинами, розпорядження №346 від 10 квітня 2008 року станом на день внесення прокурором протесту було виконане.

Відповідно до ст. ст. 1, 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органи рад є органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів рад в галузі будівництва відноситься, зокрема, надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності.

Такі ж повноваження в галузі будівництва передбачені Законами України «Про основи містобудування» та «Про планування і забудову територій».

Відповідно до п. 1.1. Положення про Франківську районну адміністрацію Франківська районна адміністрація є виконавчим органом Львівської міської ради і діє відповідно до ухвали міської ради від 06 липня 2006 № 94 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання» (зі змінами) згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведене для цієї мети , або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм.

Пунктом 4 Розпорядження №346 від 10 квітня 2008 року попереджено ОСОБА_6, що при невиконанні умов проведення реконструкції, споруджене нерухоме майно буде вважатися самочинним будівництвом із настанням відповідних наслідків для особи, яка його спорудила.

Отже, відсутність у заявника на момент звернення із заявою документа, що посвідчує право на земельну ділянку, не перешкоджало прийняттю рішення про надання дозволу на реконструкцію будинку, який окрім цього перебуває у приватній власності заявника, оскільки надання такого дозволу не скасовує обмежень щодо здійснення будівництва виключно на земельній ділянці, виділеній чи наданій для цієї мети.

Відповідно до п. 3 Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 25 травня 2007 року №331 міжвідомча комісія розглядає питання і дає технічні висновки по реконструкції житлових будинків, у тому числі за рахунок надбудови (прибудови).

Відповідно п. п. 4.3, 4.7 Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 25 травня 2007 року №331 у протоколі засідання комісії зазначається суть розглянутого питання і записуються висновки. Член комісії, який не згідний з прийнятим висновком, записує у протоколі своє обґрунтування. Рішення комісії приймається більшістю від загального складу і затверджуються розпорядженням голови районної адміністрації.

Отже, в даному випадку згідно протоколу №9 від 18 березня 2008 року, міжвідомчою комісією було прийнято рішення по заяві ОСОБА_6 і в подальшому це рішення (висновок) було затверджено. Тобто, приймаючи оспорюване розпорядження, голова адміністрації діяв в межах повноважень, що спростовує висновок суду першої про прийняття відповідачем рішення, яке він не вправі був приймати.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: