Справа № 621/3638/14-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р.Справа № 621/3638/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 13.01.2015р. по справі № 621/3638/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2015 року постановою Зміївського районного суду Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1В.) до управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області (далі-відповідач, УПФУ в Зміївському р-ні задоволено частково.

Визнано бездіяльність УПФУ у Зміївському р-ні щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною.

Зобов'язано УПФУ у Зміївському р-ні здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, та провести відповідні виплати за період з 17 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач та відповідач з постановою суду першої інстанції не погодилися та подали апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі просить змінити вказану постанову суду першої інстанції та виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови кінцеву дату періоду, за який пенсія позивача підлягає перерахунку (02.08.2014 року). Скаржник посилається на порушення норм матеріального права, а саме: судом першої інстанції не враховано положення ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального права, а саме: судом першої інстанції не враховано, що відповідач при обчисленні пенсії діяв на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі-Закону України № 796-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно положень п.3 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції в межах апеляційних скарг відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Зміївському р-ні, має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.7), є інвалідом другої групи з 01.02.2008 року та безстроково, відповідно до копії довідки МСЕК сер. ХАР № 043663 (а.с.6) та отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України № 796-ХІІ.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 17 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання державної пенсії в розмірі передбаченому ч.4 ст. 54 та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України 796-ХІІ, а відповідач у вказаний період неправомірно відмовив у проведенні перерахунку даних пенсій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України № 796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України №796-ХІІ особам, віднесеним до першої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам другої групи 75% мінімальної пенсії за віком.

При обчисленні державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, розмір мінімальної пенсії за віком розраховується виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". А саме відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України та щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Позивачу призначена та виплачується державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру основної пенсії у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - у фіксованому грошовому розмірі. Проте, відповідно до приписів Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначається виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком. А згідно ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ст.ст.50 та 54 Закону №796-ХІІ, а не положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дії відповідача щодо відмови в здійсненні позивачу перерахунку та не виплати державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі, визначеному Законом № 796-ХІІ, за період з 17 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року призвели до порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 03.08.2014 року, суд першої інстанції керувався нормами Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" зі змінами, внесеними Законом України №1622-VІІ від 31.07.2014р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом ( абз. 10 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни, крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення, мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом не обмежена у часі.

Отже, вирішуючи питання, щодо правомірності нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до ч.4 ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03.08.2014 р. необхідно враховувати те, що відбулися зміни в законодавстві щодо розміру нарахування та виплати пенсій.

Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" п. 6-7 Прикінцевих положень, Кабінету Міністрів України надано право у 2014 році встановлювати розміри соціальних виплат в тому числі відповідно до статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Вказана норма набула чинності з 03.08.2014р. у зв'язку з вступом в законну силу Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N 1622-VII. На даний час чинною є постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 р. N 1210, якою встановлено розмір виплат щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії при вирішенні спору застосуванню підлягає законодавча норма, що не визнана неконституційною та прийнята пізніше, в даному випадку з 03.08.2014 року мають застосовуватись норми Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N 1622-VII, а не відповідні норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що при визначенні розміру пенсій позивачеві починаючи з 03.08.2014р. відповідач повинен керуватись положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210. Отже, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 03.08.2014 року.

Стосовно посилання позивача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, колегія суддів зазначає.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 01.10.2013 року по справі №21-338а13) виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. А в постанові від 05.11.2013 р. по справі №21-293а13 Верховний Суд України зазначив, що порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

З урахуванням вище зазначеного колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1

Таким чином, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області - залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 13.01.2015р. по справі № 621/3638/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Спаскін О.А.
Помічник судді Свірська Я.Г.