Справа № 815/691/15
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/691/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Мураховська А.І.

за участю сторін: представника позивача - Бахчаджи В.Г. (за довіреністю)

представника відповідача - Стойкової О.І. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НБ І К» до відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення арешту на майно, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НБ І К» звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області про визнання протиправною та скасування постанови у частині накладення арешту на майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «НБ І К» за договором №1 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 01 вересня 2001 року; визнання протиправними дій щодо опису та арешту майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «НБ І К» за договором №1 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 01 вересня 2001 року; зобов'язання внести зміни до актів опису та арешту майна щодо виключення з переліку арештованого майна - майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «НБ І К» за договором №1 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 01 вересня 2001 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу №101 від 24 квітня 2003 року позивач продав ТОВ «Арія Вин» цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вул. Панасенко капітана, 1а. За актом приймання-передачі майна від 24 квітня 2003 року та на виконання зобов'язань за договором позивач передав ТОВ «Арія Вин» цілісний майновий комплекс будівель, а також рухоме майно - лінію розливу.

При цьому, цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вул. Панасенко капітана, 1а, позивач придбав за Договором купівлі-продажу цілісного майнового від 01 вересня 2001 року №1, відповідно до якого окрім нерухомого майна позивач придбав і рухоме майно, яке ТОВ «Арія Вин» не продавалось. Вказане рухоме майно перебувало на території цілісного майнового комплексу, який придбало ТОВ «Арія Вин».

Дізнавшись про те, що стосовно ТОВ «Арія Вин» відкрито виконавче провадження, позивачем вживались заходи щодо повернення рухомого майна, яке не продавалось ТОВ «Арія Вин» разом з цілісним майновим комплексом. Проте, ТОВ «Арія Вин» повідомило про неможливість повернути зазначене майно, оскільки на нього накладено арешт.

За таких обставин, посилаючись на те, що відповідачем безпідставно накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «НБ І К», позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови у частині накладення арешту на майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «НБ І К» за договором №1 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 01 вересня 2001 року; визнання протиправними дій щодо опису та арешту майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «НБ І К» за договором №1 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 01 вересня 2001 року; зобов'язання внести зміни до актів опису та арешту майна щодо виключення з переліку арештованого майна - майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «НБ І К» за договором №1 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 01 вересня 2001 року.

Представник відповідача, згідно наданих до суду заперечень, адміністративний позов не визнав, з наступних підстав.

Так, відповідач вказує, що 28.09.2012 року на підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу №3-33/119-09-5531, виданого господарський судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «Арія Вин» боргу на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». З метою виявлення майна боржника для звернення на нього стягнення в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню, державним виконавцем направлено запити до відповідних реєструючих установ. Згідно з інформаційною довідкою Тарутинського районного бюро технічної інвентаризації за ТОВ «Арія Вин» зареєстровано на праві приватної власності майно за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, вул. Панасенко капітана, будинок 1а.

25 вересня 2011 року та 21 жовтня 2014 року державним виконавцем, у присутності понятих, проведено опис майна, що належить ТОВ «Арія Вин». На час накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Арія Вин» та під час складання акту опису майна до відділу ДВС інформації щодо неналежності ТОВ «Арія Вин» деякого рухомого та нерухомого майна не надходило. Отже, у державного виконавця не було підстав для не накладення арешту на все майно боржника (ТОВ «Арія Вин»).

Такий арешт, як вказує відповідач, накладено на рухоме та нерухоме майно боржника ТОВ «Арія Вин», а не ТОВ «НБ І К», як помилково зазначає позивач.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір про право ТОВ «НБ І К» на майно, на яке відповідачем накладено арешт в рамках виконавчого провадження, щодо виконання наказу №3-33/119-09-5531, виданого господарський судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «Арія Вин» боргу на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби встановлені ст. 181 КАС України.

Частиною 1 даної статті визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13 грудня 2010 року, судами при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналогічний порядок звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про зняття арешту з майна передбачено ч. 2 ст. 114 та ст. 152 ЦПК України. При цьому, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (ч. 2 ст. 114 ЦПК України).

Так, судом встановлено, що даний адміністративний позов заявлено у зв'язку із тим, що позивач вважає, що майно, на яке відповідачем накладено арешт, належить йому, а не боржникові - ТОВ «Арія Вин».

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження, оскільки для вирішення питання про зняття арешту з майна необхідно встановити наявність права позивача на таке майно шляхом дослідження цивільних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи, що адміністративний суд не наділений повноваженнями давати оцінку даним цивільним правовідносинам, такі вимоги підлягають розгляду в рамках окремого судового процесу, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях від 21.05.2014 року та від 04.06.2014 року по справам №К/800/35345/13, №К/9991/59047/12, №К/9991/39524/12.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НБ І К» до відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення арешту на майно, зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до Тарутинського районного суду Одеської області відповідно до правил Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано суддею 19 лютого 2015 року.

Суддя О.В. Глуханчук

Провадження у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НБ І К» до відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення арешту на майно, зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до Тарутинського районного суду Одеської області відповідно до правил Цивільного процесуального кодексу України.

.