Справа № 809/4016/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Справа № 876/239/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Відділу примусового виконання рішень Долинського районного управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Долинська об'єднана державна податкова інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Долинського районного управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Долинська об'єднана державна податкова інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову, оскільки постановою державного виконавця від 18.11.2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження, що суперечить приписам Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно призвело до неможливості виконання судового рішення та надходження коштів до бюджету.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2010 року по справі №2а-2366/10/0970 задоволено позов Долинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Долинської ОДПІ та стягнуто з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю 29719,25 грн. податкового боргу. 03.06.2014 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом на виконання вказаної постанови видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця ВПВР Долинського районного управління юстиції від 18.11.2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого документа.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються.

Відповідно в розглядуваних випадках немає підстав для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України від 21.04.99 № 606-XIV "Про виконавче провадження". З огляду на це в адміністративних судів відсутні підстави для видачі виконавчих листів про примусове виконання судових рішень у порядку статей 257 та 258 Кодексу адміністративного судочинства України, тому що процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження. Виняток із наведеного правила становить процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закон №606-ХІV) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі №2а-2366/10/0970 набрало законної сили 19.06.2012 року, тобто, після 1 січня 2011 року, коли Податковим кодексом України було встановлено порядок вжиття заходів щодо погашення податкового боргу контролюючим органом.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що вірними є висновки суду першої інстанції щодо того, що державний виконавець застосовуючи пункт 8 частини 1 статті 26 Закону України №606-ХІV правомірно відмовив у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-2366/10/0970, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 03.06.2014 року, про стягнення з Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю 29719,25 грн. податкового боргу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби, яким втч. є відділ примусового виконання рішень районного управління юстиції не визначений Законом України "Про державну виконавчу службу" як самостійний орган державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі як відповідача у справі.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі № 809/4016/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула