Справа № 808/4835/13-а
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 лютого 2015 року м. Київ В/800/450/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Степашка О.І.
Суддів: Веденяпіна О.А.
Вербицької О.В.
Маринчак Н.Є.
Островича С.Е.,

перевіривши заяву Спеціальної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 у справі №808/4835/13-а (№К/800/36396/14 - номер справи у Вищому адміністративному суді України) за позовом Відкритого акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» до Спеціальної державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціальна державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 у названій справі.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів»), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом ст. ст. 2392 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених ст. 1711 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме - положень пп.. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п.198.3 ст.198, п. 200.3 ст.200 Податкового кодексу України, п. 10.1. «Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних» затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 №1002, зареєстрованого в Мін'юсті України 29.12.2010 за №1402/18697.

В обґрунтування своїх вимог заявник додає копії рішень Вищого адміністративного суду України від 07.11.2012 № К-24613/10, від 16.10.2013 №К/800/44495/13, від 24.01.2013 №К-31852/10, в яких, на його думку, згадані норми права застосовано інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судового рішення може бути подана виключно за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень, спірні питання виникли у подібних правовідносинах. Зокрема, така складова як подібність правовідносин, означає тотожність суб'єктного складу учасників відносин, тобто об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (наприклад часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). У той же час, зміст правовідносин визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту рішення Вищого адміністративного суду України, наведеного заявником як приклад неоднакового застосування судами норм матеріального права, вбачається, що зміст правовідносин, які у ньому розглядалися, відмінний від того, який є у даній справі.

Приписи ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України визначають виключними мотивами подання заяви про перегляд судових рішень неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень саме у подібних правовідносинах.

У той же час, як вбачається зі змісту поданої заяви та доданого як приклад неоднакового застосування судами норм матеріального права рішення Вищого адміністративного суду України, неоднакове застосування судами норм матеріального права у подібних правовідносинах відсутнє.

Крім того, слід зазначити, що в оскаржуваній ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014, на відміну від доданих рішень Вищого адміністративного суду України від 07.11.2012 № К-24613/10, від 16.10.2013 №К/800/44495/13, від 24.01.2013 №К-31852/10 встановлено реальність спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Також, в обґрунтування своїх вимог заявник додає копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.06.2012 № К/9991/28974/11 в якій, на його думку, згадані норми права застосовано інакше, ніж у даній справі.

Між тим, як вбачається зі змісту заяви Спеціальної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів та приєднаних до неї додатків, вказаною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2012 № К/9991/28974/11 справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, з огляду на наявність факту неповноти встановлення обставин справи, а відтак, вона не містить висновків щодо правомірності застосування норм матеріального права. Вказане не дає можливості дійти висновку щодо неоднаковості застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог заявник додає копію постанови Верховного Суду України від 27.03.2012 №21-737во10, в якій, на його думку, згадані норми права застосовано інакше, ніж у даній справі.

Разом з тим, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що до переліку рішень, на яке робиться посилання для підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України, відносяться рішення таких касаційних судів (інстанцій): Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України як касаційної (третьої) інстанції, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України як касаційної (третьої) інстанції, а також рішення апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом України від 22.02.2007 №697-V «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ». Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним.

До зазначених судових рішень не належать рішення Верховного Суду України, ухвалені Верховним Судом України, який за винятковими обставинами переглядав рішення, ухвалені у касаційному порядку.

У зв'язку з цим, судовим рішенням, на яке зроблено посилання, може бути рішення суду касаційної інстанції, до повноважень якого законодавством, чинним на час ухвалення рішення, було віднесено касаційний розгляд справи.

До таких судових рішень не належать постанови Верховного Суду України, на які заявником здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вказана постанова була прийнята внаслідок перегляду за винятковими обставинами рішення, ухваленого у касаційному порядку.

Зважаючи на викладене, підстав для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України у даній адміністративній справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Спеціальній державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів в допуску справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий(підпис) Степашко О.І.
Судді(підпис) Веденяпін О.А.
(підпис) Вербицька О.В.
(підпис) Маринчак Н.Є.
(підпис) Острович С.Е.