Справа № 820/473/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 лютого 2015 р. № 820/473/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Красноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість перед бюджетом у розмірі 9105,17 грн., перерахувавши кошти на р/р 0278, банк отримувача УДКСУ у Кегичівському районі Харківської області, код 3808619, МФО 851011.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Краснорадській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області та має заборгованість перед бюджетом зі сплати за землю у розмірі 9105,17 грн. Не виконання відповідачем свого податкового обов'язку слугувало підставою для звернення ОДПІ з даним позовом до суду.

Представник позивача - Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, прибув у судове засідання та склав на адресу суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. В заяві останній зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. (а.с.53).

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, позов не визнав. У письмових запереченнях на позов (а.с.19-21), вказав, що податкову декларацію надав до податкового органу помилково, що в його господарській діяльності використовується не вся орендована площа земельної ділянки, а лише 418,10 кв.м. За 2014р. відповідач за своєю необізнаністю здійснив до бюджету платежі у загальній сумі 9100, 00 грн. Також відповідач наголосив на тому, що станом на 2014 р. між ним та селищною радою не укладався договір на оренду земельної ділянки.

У судове засідання відповідач не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку передбаченому ст.33-35 КАС України, в письмових запереченнях на позов просив суд відмовити у задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності. (а.с.20).

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом суб'єкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів:

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, внаслідок чого набув правовий статус суб'єкта господарювання - ФОП. (а.с.6-7).

На обліку як платник податку відповідач перебуває в Красноградській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Вирішуючи спір суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У спірних правовідносинах порядок виконання податкового обов'язку стосовно спірної суми заборгованості визначений Податковим кодексом України.

Так, згідно з п. 287.1 та п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками (землекористувачами) земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, що дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно облікових даних Красноградської ОДПІ, підприємець має податковий борг перед бюджетом України у сумі 9105,17 грн., який виник на підставі:

- 30.05.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 577, 42 грн.;

- 30.06.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 1191, 41 грн.;

- 30.07.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 1191, 41 грн.;

- 16.08.2014р. донараховано ДПІ штрафних санкцій за податковим повідомленням - рішенням № від 06.08.2014р..;

- 30.08.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 1191, 41 грн.;

- 30.09.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 1191, 41 грн.;

- 30.10.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 1191, 41 грн.;

- 30.11.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 1191, 41 грн.;

- 30.12.2014р. нараховано платником самостійно згідно декларації № від 20.02.2014р. в сумі 1191, 41 грн.

Порядок визначення сум податкових та грошових зобов'язань встановлено ст. 54 ПК України, зокрема згідно п.54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 11 ст. 56 ПК України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання самостійно визначене платником податків.

Доказів оплати відповідачем спірної суми заборгованості або виконання обов'язку по оплаті в інший спосіб матеріали справи не містять.

З долученої до матеріалів справи картки особового рахунку (а.с.8), котра за правилами ст.70 КАС України та Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України (затверджено наказом ДПА України від 18.07.2005р. №276, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за №843/11123; далі за текстом - Інструкція №276) є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача вбачається наявність заборгованості у розмірі, заявленому до стягнення.

Існування передбачених ст.ст.37 і 38 Податкового кодексу України підстав, з якими закон пов'язує припинення обов'язку платника податків по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) з матеріалів справи не вбачається.

В ході розгляду справи судом не виявлено доказів неналежної реалізації суб'єктом владних повноважень управлінської функції з примусового виконання податкового обов'язку платника податків в адміністративному (тобто позасудовому) порядку, адже ОДПІ була складена податкова вимога форми "Ф" №418-25 від 06.11.2014 року на суму 6722,35 грн., яка була отримана відповідачем (а.с.9). та не оскаржена останнім у встановленому законом порядку.

Підпунктом 87.11 ст.87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За змістом норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідач є фізичною особою, що не суперечить наявності у платника податків правового статусу суб'єкта господарювання.

За таких обставин, вимога суб'єкта владних повноважень про стягнення податкового боргу визнається судом обґрунтованою. Так, відповідач пройшов визначену законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб'єкта господарювання - ФО-П, податкового обов'язку в повному обсязі не виконав, утворена внаслідок цього сума заборгованості відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, процедура примусового (за платника податків) виконання податкового обов'язку ОДПІ дотримана.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд підкреслює, що ФОП ОСОБА_1 самостійно склав та надав до ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (а.с.5-6), в якій визначив суму податкового зобов'язання. Отримавши податкове повідомлення-рішення № та податкову вимогу №418-25, не оскаржив їх ні в органах фіскальної служби, ні до суду, а тому суд відхиляє доводи відповідача про те, що ним помилково подана податкова декларація зі сплати орендної плати за землю та не має обов'язку по оплаті існуючого перед бюджетом боргу.

Суд також відзначає, що згідно довідки ОДПІ (а.с.55) ФОП ОСОБА_1 має безперервний податковий борг з 30.05.2014р. зі сплати орендної плати з фізичних осіб.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб'єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість перед бюджету у розмірі 9105,17 грн. (дев'ять тисяч сто п'ять гривень сімнадцять копійок), перерахувавши кошти на р/р 0278, банк отримувача УДКСУ у Кегичівському районі Харківської області, код 3808619, МФО 851011.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Панченко О.В.