Справа № 820/20198/14
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"26" лютого 2015 р. № 820/20198/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі - Принцевській Ю.В.,

за участі : представника позивача - Камишанової М.С. (довіреність №ХМЦЗ-02-7510 від 12.04.13р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся з позовом , в якому просить суд cтягнути з ОСОБА_2 на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості суму 22883, 60 грн. (вартість матеріального забезпечення у розмірі 4435, 50 грн. та коштів, відшкодованих як дотація на створення додаткового робочого місця у ФОП ОСОБА_3 у сумі 18 448, 10 грн.).

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості та була зареєстрована з відкриттям персональної картки. За її заявою відповідачу надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. Також роботодавцю відповідача для працевлаштування ОСОБА_2 було надано дотацію . В порушення норм діючого законодавства, перебуваючи на обліку у центрі зайнятості як безробітний, відповідач одночасно був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця . У зв"язку з цим 17.10.2014 р. Харківським міським центром зайнятості прийнято наказ про повернення вартості наданих соціальних послуг №1609 та 20.10.2014 року направлено лист-претензію відповідачу щодо повернення коштів, але відповідачем на момент звернення з позовом зазначені суми не відшкодовано.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача - ОСОБА_1, у судовому засіданні підтримала позов та просила суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи. Заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду не надав. Враховуючи те, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, суд вирішив розглядати справу за відсутності відповідача за наявними доказами у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача , встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі заяви про надання статусу безробітного від 25.03.09р. ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) була зареєстрована у Харківському міському центрі зайнятості з відкриттям персональної картки № 318000020 з 25.03.2009 року по 29.01.2010 року , що підтверджується Витягом із наказів про прийняті рішення по відповідачу та персональною карткою № 318000020(а.с. 5-6).

Так, відповідачем 25.03.09р. подано заяву Харківському міському центрі зайнятості , в якій вона просила до вирішення питання її працевлаштування надати статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю та в якій повідомила, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається (а.с.15).

Наказом від 25.03.2009 року № НТ090325 ОСОБА_2 надано статус безробітного і призначено виплату допомоги по безробіттю у розмірі, встановленому законодавством з 25.03.09р. (а.с.6).

Між Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості та ФОП ОСОБА_3 (Роботодавець) 26.01.2010 року укладено договір №00018 про працевлаштування безробітного з наданням дотації.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ( в редакції, яка діяла на момент існування спірних відносин) одним із видів соціальної послуги за цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" є пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних; фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ( в редакції, яка діяла на момент існування спірних відносин) закріплено, що Фондом може надаватися дотація роботодавцям для працевлаштування безробітних, у тому числі молоді на перше робоче місце, у розмірі витрат на заробітну плату прийнятих за направленням державної служби зайнятості осіб (але не вище за середній рівень у галузях національної економіки відповідної області) в розрахунку на рік.

Порядок надання роботодавцю дотації для працевлаштування безробітних, у тому числі молоді на перше робоче місце, встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики за погодженням з правлінням Фонду.

Порядком надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних (який був чинним на момент існування спірних правовідносин), затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 січня 2001 р. № 1, закріплено, що дотація - це кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд), надані роботодавцю, що створює додаткові робочі місця для працевлаштування безробітних за направленням державної служби зайнятості, на покриття витрат на заробітну плату прийнятих на них осіб;

Дотація надається роботодавцю за умови працевлаштування на строк понад два роки безробітних, збереження для них у цей період умов праці та гарантій зайнятості, що встановлені на день працевлаштування.

Дотація надається щомісяця протягом року в розмірі фактичних витрат на заробітну плату прийнятих за направленням державної служби зайнятості осіб, але не вище за середній рівень заробітної плати за всіма видами економічної діяльності у відповідній області за місяць, за який нараховано заробітну плату, або обчисленої з неї відповідної суми в разі, якщо особа працювала неповний місяць.

П.1.1. договору №00018 закріплено, що роботодавець працевлаштовує на постійну роботу за направленням Центру зайнятості безробітну ОСОБА_2, а Центр зайнятості надає дотацію Роботодавцю на створення додаткового робочого місця для працевлаштування безробітного у розмірі витрат на заробітну плату , прийнятої за направленням державної служби зайнятості особи ) відповідно до статті 30 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Порядку надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних, затвердженого наказом Мінпраці від 10.01.01 р. № 1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26.01.2001 р. за № 75/52б6.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.27.01.2010 року укладено трудовий договір №918.

Наказом від 29.01.2010 року №НТ100129 ОСОБА_2 знято з обліку у зв'язку з працевлаштуванням безробітного за договором ЦЗ з ПОУ щодо надання дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних з 27.01.2010 р. та припинено виплату допомоги по безробіттю.

З платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи (а.с.21-27) та довідки про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2 виплачено суму матеріального забезпечення у розмірі 4435, 50 грн.

Також з розрахунку суми наданої дотації , яка підлягає поверненню по договору про працевлаштування ОСОБА_2 з наданням дотації від 26.01.2010 року №00018 вбачається, що сума виплаченої соціальної послуги позивачем складає 18448, 10 грн.

Згідно ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

П.2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 р. № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 р. № 7-1 (надалі - Порядок №7-1) закріплено, що розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Згідно п. 6-8 №7-1 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом.

Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

У разі неможливості вручення повідомлення про необхідність повернення коштів з підстав, передбачених абзацом першим пункту 132 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1155, відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що Харківським міським центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №283 ФОП від 17.10.2014 року , яким встановлено, що ОСОБА_2 у період перебування на обліку в центрі зайнятості була зареєстрована , як фізична особа - підприємець (а.с.9) та зазначена інформація підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців , згідно якого відповідач зареєстрована як ФОП з 28.04.2004 р.

На підставі акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №283 ФОП директором Харківського міського центру зайнятості прийнято наказ від 17.10.2014 року №1609 про повернення вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_2, в якому наказано вжити заходів по поверненню коштів, виплачених ОСОБА_2 як допомога по безробіттю за період з 25.03.09р. по 20.12.09 р. в сумі 4435,50 грн. та вартості наданих соціальних послуг - коштів відшкодованих як дотація на створення додаткових робочих місць ФОП ОСОБА_3 відповідно до договору від 26.01.2010 р. №00018 в сумі 18448,10 грн.

Наказ Харківського міського центру зайнятості № 1609 разом з листом - претензією від 20.10.2014 року № ХМЦЗ-02-27631 з вимогою в добровільному порядку протягом 15 календарних з дня отримання цього листа-претензії сплатити суму боргу в розмірі 22883,60 грн. направлено відповідачу поштою, але не отримано ним у зв'язку з поверненням поштового відправлення за закінченням терміну зберігання(а.с.28).

Згідно ст. 36 до Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Представник позивача у судовому засіданні повідомив про те, що підставою для прийняття наказу №1609 від 17.10.2014 року про повернення вартості наданих соціальних послуг слугували відомості про те, що на момент отримання допомоги по безробіттю відповідач був зареєстрований фізичною особою - підприємцем, отже відносився до категорії зайнятого населення .

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 01.09.14 р. вбачається, що в Єдиному реєстрі міститься запис про проведення державної реєстрації ОСОБА_2 в якості фізичної особи - підприємця з 28.04.2004 року та міститься запис щодо припинення підприємницької діяльності відповідача за власним рішенням з 30.07.14 року.

Згідно Свідоцтва про шлюб НОМЕР_2, після реєстрації шлюбу 09.10.04 р. ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Отже, на момент перебування відповідача в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю, ОСОБА_2 була зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця .

Згідно п.б) ч.3 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" від 1 березня 1991 року № 803-XII , який був чинний на момент існування спірних правовідносин, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Жодних доказів та пояснень відповідач не надав суду на спростування обґрунтувань , викладених в адміністративному позові.

На час розгляду справи наказ №1609 про повернення вартості наданих соціальних послуг є чинним , а заборгованість відповідачем не погашена і складає 22883, 60 грн., з якої вартість матеріального забезпечення у розмірі 4435, 50 грн. та вартість наданих соціальних послуг у розмірі 18 448, 10 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми -задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості (р/р 2007 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ОКПО 36224721) суму 22883, 60 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три гривні шістдесят копійок), з якої вартість матеріального забезпечення у розмірі 4435, 50 грн. та вартість наданих соціальних послуг у розмірі 18 448, 10 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 03 березня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.