Справа № 2а/1570/2801/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 лютого 2015 року м. Київ В/800/572/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В.,
суддів: Пасічник С.С.,
Рецебуринського Ю.Й.,
Ситникова О.Ф.,
Стародуба О.П.,-

перевіривши заяву Південної митниці Міндоходів про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2011 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 23 березня 2011 року № 508-к в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України з підстав порушення Присяги державного службовця; зобов'язання поновити його на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці; стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу; витребування довідки про розмір його заробітної плати за останні 6 місяців перед звільненням.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 23 березня 2011 року № 508-к в частині звільнення ОСОБА_6 з посади головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці Державної митної служби України. Поновлено позивача на цій посаді та стягнуто з Південної митниці Державної митної служби України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 березня 2011 року. В частині поновлення на посаді та стягнення заробітку в межах одного місяця постанову допущено до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2012 року постанову суду першої інстанції змінено щодо підстав задоволення позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2014 року касаційну скаргу Південної митниці Державної митної служби України відхилено, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2011 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2012 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог, Вищий адміністративний суд України виходив з того, що рішення про припинення перебування позивача на державній службі є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки відповідач безпідставно кваліфікував порушення ним службової дисципліни як порушення Присяги державного службовця, чим позбавив права на належний захист своїх законних прав та інтересів. Припинення державної служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи митної служби дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу має бути мотивовано.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2014 року Південна митниця Міндоходів посилається на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2012 року (№ К/9991/50805/12), якою колегія суддів Вищого адміністративного суду України залишила без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2012 року про часткове задоволення позовних вимог, виключивши з резолютивної частини постанови суду першої інстанції зазначення про зміну дати звільнення. Суд касаційної інстанції виходив з того, що умисне несумлінне виконання позивачем своїх службових обов'язків є порушенням Присяги державного службовця, а тому такі дії не є дисциплінарним порушенням, а є наслідком невідповідності займаній посаді за моральними та діловими якостями державного службовця як суб'єкта із спеціальним статусом. Тобто, звільнення позивача не є видом застосування до нього дисциплінарного стягнення, а наслідком порушення ним Присяги державного службовця, що становить самостійну підставу припинення державної служби, встановлену Законом України «Про державну службу».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2012 року (№ К/9991/49677/12), на яку посилається Південна митниця Міндоходів, як на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, справа по суті не вирішувалась, а була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Слід зазначити, що направлення справи на новий розгляд виключає можливість формулювання судом касаційної інстанції остаточної правової позиції у справі, оскільки застосування норм матеріального права можливе лише на підставі повного та всебічного встановлення обставин справи. Водночас, неповне встановлення обставин справи виключає можливість ствердження того факту, що матеріальні норми були по-різному застосовані саме в подібних відносинах, оскільки зміст цих відносин у такому разі не є остаточно встановленим.

Вивчивши вказану заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла до висновку про допуск справи за позовом ОСОБА_6 до Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2014 року, оскільки вважає, що у даному випадку має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме: пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу», і прийняття різних за змістом судових рішень.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом ОСОБА_6 до Державної митної служби України, Південної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Пасічник С.С.

Рецебуринський Ю.Й.

Ситников О.Ф.

Стародуб О.П.