Справа № 2а/0570/18462/2011
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. Справа № 2а/0570/18462/2011

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Христофорова А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл", м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № ,-

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2011 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український рітейл", м. Донецьк звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № .

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо відсутності обліку товарних запасів у встановленому чинним законодавством порядку, та зазначає, що всі первинні документи, зокрема, накладні, знаходяться у офісі в м. Донецьку, тобто є наявними у юридичної особи, отже весь товар, що знаходився в реалізації в магазині в м. Харкові, є облікованим.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через службу діловодства надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через службу діловодства надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

В письмових запереченнях зазначив, що спірне рішення прийняте у відповідності до вимог діючого законодавства, посилаючись на відсутність за місцем реалізації товару документів, які посвідчують облік цього товару у встановленому порядку, що є порушенням пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

З урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

09 листопада 2011 року постановою Донецького окружного адміністративного суду у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл", м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № - відмовлено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року №К/9991/2339/12 постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направляючи справу на новий розгляд Вищий адміністративний суд України зазначив, що чинним законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб'єкта господарювання повинні знаходитись оригінали первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку. А відтак, в розглядуваній ситуації для правильного вирішення спору суду слід перевірити фактичну наявність у позивача відповідних документів на товари, які, за висновком податкового органу, не обліковано в установленому порядку.

Відповідно до частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 34604386, знаходиться на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Будьонівському районі м. Донецька.

11 липня 2011 року посадовими особами Державної податкової адміністрації у Харківській області була здійснена перевірка господарської одиниці - магазин, що належить позивачу, за адресою: м. Харків, вул. Ак. Вальтера, 7-г, з питання дотримання суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, наслідки якої викладені в акті від 11 липня 2011 року.

За висновками вищенаведеного акту перевірки відповідачем згідно зі статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (надалі - Закон № 265) 21 вересня 2011 року винесено податкове повідомлення - рішення № , яким до позивача застосована сума санкцій у розмірі 12809 грн. 88 коп. за порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265.

Як вбачається з акту, під час перевірки магазину позивача було, зокрема, встановлено здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання на суму 6404 грн. 94 коп., що підтверджується відомостями про результати перевірки повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) від 11 липня 2011 року.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою-підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до частин 2, 5 статті 8 Закону № 996-XIV питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

При цьому чинним законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб'єкта господарювання повинні знаходитись оригінали первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що у матеріалах справи наявні первинні документи, зокрема товарно - транспортні накладні, видаткові накладні, накладні на внутрішнє переміщення товарів, журнали - ордери (а.с. 22-36), які підтверджують фактичне постачання та оприбуткування товарів зі складу № 1 м. Макіївка (вул.. Магистральна - 6) до місця фактичної їх реалізації Магазин № 02103 м. Харків (вул.. Вальтера - 7-г).

Зазначені обставини податковим органом не спростовуються.

Суд встановив, що наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні документами позивач підтвердив факт обліку товарних цінностей.

Крім того, зазначені документи були направлені позивачем на адресу податкового органу, що підтверджується листом ТОВ «Українській рітейл» від 08.08.2011 року № 1340 (а.с. 20), проте податковим органом при винесенні спірного податкового повідомлення - рішення враховані не були.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл", м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-15, 69-71, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл", м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № - задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення - рішення за формою «С» від 21 вересня 2011 року № .

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.