Справа № 826/10017/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу Головного управління міграційної служби України в м. Києві про визнання протиправним рішення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним рішення Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві з приводу зняття з реєстрації ОСОБА_3, 1980 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі списків паспортів, паспортних документів, пільгових посвідчень та військово - облікових документів, зданих у зв'язку з державною реєстрацією смерті за період з 16.12.2013 року до 22.12.2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце апеляційного розгляду, що не перешкоджає вирішенню спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Дарницьким районним відділом Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві до суду надіслано клопотання про розгляд справи без участі його представника.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа № 03/2715 від 11.06.2014 року, рішення про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 було прийнято Дарницьким районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві на підставі списків паспортів, паспортних документів, пільгових посвідчень та військово - облікових документів, зданих у зв'язку з державною реєстрацією смерті за період з 16.12.2013 року до 22.12.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що особа відносно якої прийнято оскаржуване рішення померла, тобто фактично втратила цивільну правоздатність, а особисті немайнові права не можуть бути передані у спадщину, судом при вирішенні вказаної справи по суті не оцінюється правомірність/неправомірність прийнятого відповідачем рішення, оскільки останнє прийнято відносно померлої особи ОСОБА_3, а не позивача безпосередньо. За таких обставин, як зазначено судом першої інстанції, вказане рішення жодним чином не порушує права та законні інтереси позивача, що є підставою для відмови у задоволені позову.

З приводу наведеного, колегія суддів вважає необхідним зауважити на такому.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У провадженні Київського апеляційного адміністративного суду перебувала справа № 826/5277/14 за позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про визнання протиправним рішення Дарницького РВ ГУ ДМС в м. Києві про відмову в реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2, та зобов'язання відповідача здійснити реєстрацію місця проживання за вказаною адресою, за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та Комунального підприємства «Господар Дарницького району м. Києва» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2014 року.

Постановою суду апеляційної інстанції у вказаній справі, апеляційні скарги ОСОБА_4 та Комунального підприємства «Господар Дарницького району м. Києва» задоволено, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2014 року скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

В обґрунтуванні рішення у вказаній справі, колегією суддів зазначено, що відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 25.01.2012 року № 35 КП «Господар» Дарницького району м. Києва визнано балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1. Вказаний будинок перебуває у власності територіальної громади м. Києва.

Статтею 61 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Матеріали справи не містять доказів приватизації спірної квартири, а відтак ОСОБА_3 була наймачем квартири у розумінні ЖК Української РСР.

Відповідно до ст. 62 Житловий кодекс Української РСР, до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 781 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, в силу положень житлового та цивільного законодавства договір найму ОСОБА_3 вважається припиненим у зв'язку з її смертю.

Відповідно до ч. 4 ст. 823 ЦК України, у разі дострокового припинення договору найму житла одночасно з ним припиняється договір піднайму. Піднаймач не набуває самостійного права користування житлом відповідно ч. 1 ст. 823 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів, при розгляді справи № 826/5277/14 дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вказане рішення Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/5277/14 набрало законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з твердженням представника апелянта, про те що саме дії відповідача щодо зняття з реєстрації померлої ОСОБА_3 призвели до негативних наслідків для позивача, у вигляді передачі квартири у службове користування стороннім особам та унеможливлення користування квартирою.

Крім того, у цивільній справі № 753/8106/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації та КП «Господар» Дарницького району м. Києва про визнання членом сім'ї наймача, визнання права користування жилим приміщенням та зобов'язання вчинити дії, яку зазначає представник позивача у апеляційній скарзі, винесено постанову, яка, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, 16.12.2014 року набрала законної сили.

Постановою у цивільній справі № 753/8106/14-ц у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, з підстав, на які не вплинуло спірне рішення Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м.Києві.

Відтак, судом першої інстанції вірно зазначено, що оскаржуване рішення прийнято відносно ОСОБА_3, яка померла 19.12.2013 року.

Статтею 24 Цивільного кодексу України визначено, що людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Відповідно до ч. 2, 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність особи виникає у момент народження, а припиняється у момент її смерті.

Так, ч. 2, 3, 4 ст. 26 ЦК України визначає, що фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом та здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншими законами, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Згідно статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання та на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Вказане право в розумінні ЦК України - є особистим немайновим правом особи.

Пункт 1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України встановлено, що до складу спадщини не входять права та обов'язки спадкодавця, що нерозривно пов'язані з особою, зокрема - особисті немайнові права.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що за захистом особистих немайнових прав до суду може звертатися лише особа з повною цивільною правоздатністю, тобто особа права якої порушено повинна бути живою.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що спірне рішення жодним чином не порушує права та законні інтереси ОСОБА_2, що є підставою для відмови у задоволені позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи наведені представником позивача не підтверджують обставин, на які він посилається у апеляційній скарзі.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу Головного управління міграційної служби України в м. Києві про визнання протиправним рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 03.03.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.