Справа № 621/197/15-а
Суддя: Бережна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/197/15-а
Провадження № 2-а/621/28/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.02.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції Сердюка Андрія Сергійовича про визнання протиправними та скасування протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого інспектора взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції Сердюка А.С. про визнання протиправними та скасування протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому вказав, що 11.01.2015 року близько 12 год. 40 хв. він разом з дружиною ОСОБА_4, 1986 року народження, та малолітнім сином ОСОБА_5, 2008 року народження, на своєму автомобілі ВАЗ-21104, державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Гагаріна в м. Змієві в напрямку с. Задонецьке Зміївського району Харківської області. За кермом автомобілю знаходилася його дружина, яка має посвідчення водія категорії В серії НОМЕР_2, видане 21.08.2012 року. На виїзді з м. Змієва малолітній син почав капризувати, через що дружина зупинилася на узбіччі, заспокоїла дитину, після чого продовжила рух. Приблизно через 500 м поблизу повороту до с. Гайдари Зміївського району Харківської області автомобіль позивача було зупинено старшим інспектором взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАЇ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції Сердюком А.С. Підстави зупинки позивачу та його дружині, яка керувала автомобілем, були незрозумілі, оскільки жодних положень Правил дорожнього руху вона не порушувала. ОСОБА_4 пред'явила відповідачу свої документи, а саме посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль та договір страхування цивільної відповідальності, однак інспектор РДПС відразу почав звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що саме він раніше керував автомобілем, а на виїзді із м. Змієва за кермо сіла його дружина. Подружжя в категоричній формі заперечували, оскільки така версія не відповідала дійсності. Інспектор почав вимагати від ОСОБА_1 пред'явити його водійське посвідчення, на що останній відмовився, так як пасажир автомобілю не зобов'язаний мати при собі водійське посвідчення.

Інспектор Сердюк А.С. наполягав на своїй хибній версії, зупинив проїжджаючий автомобіль, запросив двох громадян для участі в якості понятих при складанні адміністративного протоколу відносно позивача, після чого склав відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортним засобом без водійського посвідчення. Позивач був обурений нахабною поведінкою відповідача, тому відмовився власноручно ставити підписи у сфальсифікованому протоколі. Копію вказаного адміністративного протоколу відповідач не передав позивачу.

Як ОСОБА_1 стало відомо пізніше, в той же день 11.01.2015 року відповідач склав відносно нього постанову серії ПС1 № 821520 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнув з правопорушника штраф у розмірі 425 грн., копію якої позивач отримав через поштове відправлення 21.01.2015 року.

З огляду на вказане вище ОСОБА_1 вважав, що протокол про адміністративне правопорушення і постанова ПС1 № 821520 у справі про адміністративне правопорушення, складені та винесені відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 11.01.2015 року відповідачем, є незаконними.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив визнати протиправними та скасувати протокол про адміністративне правопорушення та постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 821520, винесені 11.01.2015 року відносно нього за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, старшим інспектором взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАЇ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції Сердюком А.С., та накладення на позивача штрафу в розмірі 425 грн. як незаконні; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягав в повному обсязі.

Відповідач старший інспектор РДПС ДАЇ ГУМВС України в Харківській області капітан міліції Сердюк А.С. у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступного:

З копії протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2015 року, серія АБ2 № 959288, вбачається, що 11.01.2015 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21104, державний номер НОМЕР_1 (копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 8/), по вул. Гагаріна в м. Змієві Харківської області, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 від підпису у вказаному протоколі відмовився в присутності двох свідків.

На підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення старший інспектор УДАІ ГУМВС України в Харківській області капітан міліції Сердюк А.С. виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення від 11.01.2015 року, серія ПС1 № 821520, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. /а.с. 9/.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Враховуючи вимоги вищевказаних статей, протокол про адміністративне правопорушення від 11.01.2015 року не відповідає вимогам, встановленим Кодексом України про адміністративні правопорушення. В той же час в матеріалах справи містяться всі докази, які вказують на те, що і ОСОБА_1 і його дружина ОСОБА_4 мають посвідчення водія відповідної категорії /а.с. 6, 7/.

Як вбачається з матеріалів справи інспектор УДАІ Сердюк А.С. порушив вимоги ст. ст. 251, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не надав жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення від 11.01.2015 року, зокрема, відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що за кермом автомобіля ВАЗ-21104 був ОСОБА_1, а не його дружина.

За таких обставин суд розцінює це як неналежний доказ відповідного порушення ОСОБА_1 конкретних Правил дорожнього руху, а тому вважає його винність в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведеною, що свідчить про відсутність в його діях складу даного правопорушення.

Крім того, відповідачем, в порушення ст. ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не роз'яснено ОСОБА_1 його права, в тому числі право на правову допомогу.

При цьому, суд зважає на те, що зазначені вище посилання позивача у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також той факт, що відповідач, в порушення ст. 71 КАС України, не довів вину позивача, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 121, 251, 256, 268, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції Сердюка Андрія Сергійовича про визнання протиправними та скасування протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Протокол про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 959288 та постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 821520, винесені 11 січня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення старшим інспектором взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАЇ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції Сердюк Андрієм Сергійовичем - визнати протиправними.

Протокол про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 959288 та постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 821520, винесені 11 січня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення старшим інспектором взводу із забезпечення супроводження РДПС ДАЇ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції Сердюк Андрієм Сергійовичем - скасувати.

Стягнути з управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: