Справа № 2а-34/10
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/45856/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Апеляційного суду Сумської області від 25 травня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі ГУ ПФУ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Комісаріат) про перерахунок пенсії, призначеної згідно Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) з урахуванням надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15 відсотків, за період з 15 листопада 2005 року по день звернення до суду з позовною заявою.
В обґрунтування позову посилався на те, що має право на спірний перерахунок пенсії, з урахуванням вищевказаної надбавки в розмірі 15 відсотків, однак відповідачі протиправно відмовили йому у здійсненні такого перерахунку.
Вважаючи це порушенням своїх прав, ОСОБА_1 просив про задоволення позову.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2010 року у задоволенні позову відмовлено.
Оскаржуваною постановою Апеляційного суду Сумської області від 25 травня 2012 року, постанову суду першої інстанції частково скасовано та ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову, визнано дії ГУ ПФУ неправомірними та зобов`язано останнього здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15 відсотків від посадового окладу, починаючи з 1 грудня 2005 року з урахуванням виплачених сум. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі ГУ ПФУ, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, в частині задоволення позову, просить ухвалене ним рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив з того, що відповідачі, здійснюючи обчислення і виплату пенсії без урахування надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15 відсотків від посадового окладу, діяли всупереч вимог законодавства, а оскільки функції щодо виплати пенсії позивачу покладено на органи Пенсійного фонду України, суд прийшов до висновку про зобов`язання саме ГУ ПФУ здійснити спірний перерахунок та виплатити недоотримані суми пенсії.
Проте до такого висновку апеляційний суд дійшов без з`ясування дійсних прав та обов`язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права.
У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судами під час розгляду справи, позивач з травня 1972 року проходив службу в Збройних Силах України, з 1 лютого 1985 року є пенсіонером, а з 1 січня 2007 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ та одержує пенсію на підставі Закону № 2262-ХІІ.
Так, за приписами частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції спірного періоду) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.
Як встановлено судами, позивач просив здійснити перерахунок пенсії на підставі директиви департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15 листопада 2005 року № 248/7/п/7452 «Надбавка за секретность по должностным окладам» (далі Директива), а також довідки начальника Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету від 30 квітня 2008 року № 407.
Разом з тим, вказана Директива не є підставою для перерахунку пенсій у розумінні частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Окрім цього, відповідно до пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1) про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).
Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Відтак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за змістом положень пункту 24 Порядку № 3-1 органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.
Варто також зауважити, що довідка начальника Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету від 30 квітня 2008 року № 407, на яку посилається позивач, не містить відомостей про розмір його грошового забезпечення, а тому не є довідкою, у розумінні 24 Порядку № 3-1 на підставі якої може бути здійснено перерахунок пенсії.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачі, обчислюючи розмір пенсії та здійснюючи її виплату, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив частково позов.
За приписами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити.
Постанову Апеляційного суду Сумської області від 25 травня 2012 року, скасувати та залишити в силі постанову Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2010 року.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало