Справа № 808/7132/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Справа № 808/7132/14 ДО/808/589/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

22.10.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» (далі - позивач, ПрАТ «АМЗ») до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - відповідач, Мангуська ОДПІ) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1 від 03.09.2014 на суму 656 108,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2014 позивачем отримана вимога №Ю-1 від 03.09.2014 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 656 108,14 грн., що утворився станом на 31.08.2014. Позивач вважає, що зазначена вимога підлягає скасуванню, оскільки зазначена відповідачем у вимозі сума заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 656 108,14 грн. є більшою ніж та, яка обліковується за ПрАТ «АМЗ» станом на 31.08.2014 - 655 738,42 грн.

Представник відповідача проти позову заперечує, з підстав зазначених у письмових запереченнях (вх. № 50614 від 05.12.2014). Зокрема зазначає, що з 01.10.2013, у зв'язку із набранням чинності Законами України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» №404-VII від 04.07.2013 та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» №406-VII від 04.07.2013, Міністерство доходів і зборів України розпочало процедуру адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, станом на 30.09.2013, із урахуванням сальдо, переданого Пенсійним фондом України до Міністерства доходів і зборів України, згідно картки особового рахунку ПрАТ «АМЗ», за позивачем обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 265 368 грн. У подальшому, у період з 30.09.2013 по 31.08.2014, відповідно до поданих позивачем звітів, ПрАТ «АМЗ» нараховано до сплати суму єдиного внеску у загальному розмірі 848 676,90 грн.

Однак, за цей період позивач сплатив лише 457 936,76 грн. Представник відповідача зазначає, що враховуючи сальдо у сумі 265 368 грн., загальну суму нарахування за період з 30.09.2013 по 31.08.2014 у загальному розмірі 848 676,90 грн., а також часткову сплату позивачем заборгованості по єдиному внеску у розмірі 457 936,76 грн., сума недоїмки зі сплати єдиного внеску складає саме 656 108,14 грн.

На підставі вище викладеного вважає, що вимога про сплату недоїмки прийнята податковим органом у порядку встановленому чинним законодавством, а тому підстави для її скасування відсутні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження

Керуючись приписами ст. 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приватне акціонерне товариство «Азовський машинобудівний завод» () зареєстроване як юридична особа Першотравневою районною державною адміністрацією Донецької області 24.12.2004 за № 0000046.

03.09.2014 Мангуською ОДПІ прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1, в якій відповідач вимагав від ПрАТ «АМЗ» сплатити борг (недоїмку) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що утворився станом на 31.08.2014 у розмірі 656 108,14 грн. Зазначена вимога була отримана позивачем 07.10.2014, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції позивача.

Згідно картки особового рахунку платника єдиного внеску станом на 30.09.2013 з урахуванням сальдо, переданого Пенсійним фондом України до Міністерства доходів і зборів України, за Приватним акціонерним товариством «Азовський машинобудівний завод» рахується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 265 368 грн.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно нарахованого єдиного соціального внеску за період з 30.09.2013 - по 31.08.2014, за позивачем рахується сума недоїмки, а саме:

- за жовтень 2013 року, згідно звіту № від 17.10.2013, по строку сплати 21.10.2013 у сумі 141 581,36 грн.;

- за листопад 2013 року, згідно звіту № від 19.11.2013, по строку сплати 20.11.2013 у сумі 111 198,93 грн.;

- за грудень 2013 року, згідно звіту № від 17.12.2013, по строку сплати 20.12.2013 у сумі 85 187,33 грн.;

- за січень 2014 року, згідно звіту № від 17.01.2014, по строку сплати 20.01.2014 у сумі 76 297,27 грн.;

- за лютий 2014 року, згідно звіту № від 13.02.2014, по строку сплати 20.02.2014 у сумі 60 409,29 грн.;

- за березень 2014 року, згідно звіту № від 25.03.2014, по строку сплати 25.03.2014 у сумі 69 572,63 грн.;

- за квітень 2014 року, згідно звіту № від 16.04.2014, по строку сплати 22.04.2014 у сумі 70 959,44 грн.;

- за травень 2014 року, згідно звіту № від 19.05.2014, по строку сплати 20.05.2014 у сумі 64 748,36 грн.;

- за червень 2014 року, згідно звіту № від 18.06.2014, по строку сплати 20.06.2014 у сумі 57 800,06 грн.;

- за липень 2014 року, згідно звіту № від 15.07.2014, по строку сплати 21.07.2014 у сумі 54 418,24 грн.;

- за серпень 2014 року, згідно звіту № від 19.08.2014, по строку сплати 20.08.2014 у сумі 56 503,99 грн.

Загальна сума грошового зобов'язання з єдиного внеску, самостійно визначена позивачем по зазначеним звітам за період з 30.09.2013 по 31.08.2014 становить 848 676,90 грн.

З облікової картки платника податків вбачається, що за період з 30.09.2013 по 31.08.2014 позивачем самостійно було сплачено 457 936,76 грн.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням суми сальдо, отриманого від УПФУ в Першотравневому районі, а також самостійної сплати позивачем єдиного внеску, загальна сума грошового зобов'язання позивача зі сплати єдиного внеску за період з 30.09.2013 по 31.08.2014 становить 656 108,14 грн. (265 368 грн. + 848 676,90 грн. - 457 936,76 грн. = 656 108,14 грн.)

Наявність у Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» заборгованості підтверджується даними облікової картки платника єдиного внеску.

Доказів сплати вказаної заборгованості позивачем суду не надано.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року (далі - Закон № 2464-VI).

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску, зокрема, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно із ч. 3, 4, 5 ст. 7 Закону № 2464-VI нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 2, 3, 5, 7 ст. 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь). Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй.

Згідно ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» № 406-VII від 4 липня 2013 року повноваження щодо адміністрування єдиного внеску було покладено на органи доходів і зборів (п. 102 Закону № 406-VII).

Частиною 1 статті 12 Закону № 2464-VI встановлено, що завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно ст. 13 Закону № 2464-VI органи доходів і зборів, зокрема, мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом; стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Частинами 3, 4 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як було зазначено вище та встановлено судом, УПФУ в Першотравневому районі передало Мангуській ОДПІ заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску у сумі 265 368 грн., яка рахувалась за позивачем станом на 30.09.2013, тобто на час передачі повноважень щодо адміністрування єдиного внеску.

Сума єдиного внеску, яка повинна була бути сплачена позивачем Мангуській ОДПІ за період адміністрування відповідачем єдиного внеску (жовтень 2013 року - серпень 2014 року) становить 848 676,90 грн. З урахуванням самостійної сплати позивачем єдиного внеску, сума заборгованості Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» зі сплати єдиного внеску за період жовтень 2013 року - серпень 2014 року перед Мангуською ОДПІ становить 656 108,14 грн.

Тобто, сума єдиного внеску, яка повинна бути сплачена позивачем за період з 30.09.2013 по 31.08.2014 дійсно становить 656 108,14 грн., помилок у її нарахуванні Мангуською ОДПІ за період адміністрування нею єдиного внеску допущено не було.

Крім того, суд критично оцінює розрахунок боргу з єдиного внеску, доданий позивачем до адміністративного позову як доказ, оскільки заборгованість у розмірі 655 738,42 грн., на яку позивач посилається у позові обліковується у позивача станом на 30.06.2014, а в оскаржуваній вимозі, заборгованість визначена за несвоєчасну сплату самостійно нарахованого єдиного соціального внеску за період з 30.09.2013 по 31.08.2014.

З огляду на зазначене, вимога Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ю-1 від 03.09.2014 у сумі 656 108,14 грн. винесена з урахуванням вимог діючого законодавства, а тому підстави для її скасування у суду відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 -162 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» () на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник