Справа № 804/2563/15
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2015 р. Справа № 804/2563/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріКуцеволі В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсант-Н" до Новомосковської об'єднаної державної податкова інспекції про визнання нечинним та скасування рішення, -
10.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерсант-Н» звернулось із адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому просить:
- Визнати протиправним та скасувати рішення Новомосковської об'єднаної державної податкова інспекції про невизнання звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсант-Н" з податку на додану вартість за грудень 2014 року податковою декларацією оформлене листом № 229/10/04-08-15-01-06 від 15.01.2015 року.
- Визнати декларацію з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсант-Н" за грудень 2014 року разом з додатком № 5 поданою у день її фактичного отримання Новомосковською об'єднаною державною податковою інспекцією - 15.01.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерсант-Н» 15.01.2015 року подало до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції декларацію по податку на додану вартість за грудень 2014 року, однак відповідач листом від 15.01.2015 року № 229/10/04-08-15-01-06 визнав її як неподаткову та відмовив у прийнятті.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, з наступних підстав.
15.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерсант-Н» подало до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції податкову декларацію по податку на додану вартість за грудень 2014 року.
15.01.2015 року Новомосковська об'єднана державна податкова інспекція листом № 229/10/04-08-15-01-06 відмовила в прийнятті декларації, оскільки вона складена з порушенням статті 48 Податкового кодексу України та не вважається податковою звітністю, з посиланням на те, що на підставі перевірки 26.12.2014 року державному реєстратору направлено довідку за формою 18-ОПП про відсутність за місцезнаходженням та підприємство переведено у стан «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням», тому позивач вказав недостовірні данні про адресу у декларації.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Порядок подання податкової декларації до контролюючих органів регулюється статтею 49 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається до органу державної податкової служби за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.
Як передбачено абзацом першим пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
Згідно з пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі, на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Згідно з пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку-фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Відповідно до пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
У зв'язку з чим рішення відповідача щодо відмови у прийнятті податкової звітності є протиправним.
Щодо зазначення відповідачем в листі про те, що в декларації зазначена Новомосковська об'єднана ДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровські області, тоді як згідно Постанови КМУ "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" від 06.08.2014 року № 311 назва змінюється на Новомосковську ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, то суд зазначає що ці розбіжності не є суттєвими та не можуть слугувати підставою для невизнання декларації як податкової.
Згідно з пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.
Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови відповідача прийняти податкову декларацію, суд зауважує, що таке рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України. Тому в даному випадку обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином, а його порушені права цілком відновленими.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсант-Н" до Новомосковської об'єднаної державної податкова інспекції про визнання нечинним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Новомосковської об'єднаної державної податкова інспекції про невизнання звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсант-Н" з податку на додану вартість за грудень 2014 року податковою декларацією оформлене листом № 229/10/04-08-15-01-06 від 15.01.2015 року.
Визнати декларацію з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсант-Н" за грудень 2014 року разом з додатком № 5 поданою у день її фактичного отримання Новомосковською об'єднаною державною податковою інспекцією - 15.01.2015 року.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2015 року

Суддя О.В. Кононенко