Справа № 813/1604/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань роз'яснення рішення суду

23 лютого 2015 року №813/1604/14

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про роз'яснення рішення суду в адміністративній справі №813/1604/14 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі №813/1604/14 було повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а саме: визнано неправомірними дії Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації щодо перевірки скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 15.08.2013 року; зобов'язано Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації повторно розглянути скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 15.08.2013 року.

Постанова суду від 14.05.2014 року сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.

За заявою позивачів 23.06.2014 року судом видано виконавчий лист №813/1604/14. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 12.09.2014 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження.

02 лютого 2015 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення - постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року, в якій просить роз'яснити «чи є рішення суду виконаним на підставі наданих Департаментом охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації документів щодо виконання рішення суду, а саме: наказу ДОЗ ЛОДА №397 від 11.06.2014 року, довідки по перевірці скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2, відповіді ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 09.07.2014 року».

Одночасно із поданою заявою про роз'яснення судового рішення заявник клопотав про розгляд заяви за відсутності державного виконавця.

Так, за результатами автоматичного розподілу даної заяви, остання була передана для розгляду судді Сасевичу О.М.

Позивач - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти заяви про роз'яснення рішення суду та просила суд відмовити у її задоволенні.

Позивач - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання із невідомих суду причин не забезпечив, хоча своєчасно та у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до ч.3 ст.170 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Судом було ухвалено здійснювати розгляд заяви у відсутності заявника, позивача - ОСОБА_3 та представника відповідача.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про роз'яснення судового рішення, заслухавши думку позивача, суд прийшов до наступних висновків.

Як уже зазначалося вище, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року у справі №813/1604/14, яка набрала законної сили 03.06.2014 року, адміністративний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано неправомірними дії Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації щодо перевірки скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 15.08.2013 року та зобов'язано Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації повторно розглянути скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 15.08.2013 року.

23.06.2014 року за заявою позивачів Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №813/1604/14 про зобов'язання Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації повторно розглянути скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 15.08.2013 року. Боржником за цим виконавчим документом визначено Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації.

Суд зауважує, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойко О.М. від 12.09.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №44704892 з виконання вищевказаного виконавчого документа та надано боржнику можливість виконати рішення суду в добровільному порядку.

Загалом, вимогою головного державного виконавця №573/1 від 15.10.2014 року Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації було зобов'язано надати до відділу документальне підтвердження виконання рішення суду, згідно виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду, виданого 23.06.2014 року у справі №813/1604/14, а у разі невиконання рішення суду - надати інформацію про причини невиконання такого.

Матеріалами справи підтверджується, що за невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойко О.М. від 13.11.2014 року було винесено постанови про стягнення виконавчого збору з боржника та накладення на нього штрафу.

Більш того, вимогою головного державного виконавця №573/1 від 13.11.2014 року Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації було зобов'язано надати до відділу документальне підтвердження виконання рішення суду, згідно виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду, виданого 23.06.2014 року у справі №813/1604/14, а у разі невиконання рішення суду - надати інформацію про причини невиконання такого.

Як вбачається, листом за №01-12-11/2782/01/15 від 23.10.2014 року Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації повідомив орган державної виконавчої служби про те, що боржник за виконавчим провадженням виконав у добровільному порядку постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року ще у червні 2014 року. Зокрема, наказом в.о. директора Департаменту охорони здоров'я ЛОДА №397 від 11.06.2014 року було створено розширену комісію під головуванням представника Департаменту охорони здоров'я ЛОДА та призначено на 19.06.2014 року засідання щодо розгляду скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 15.08.2013 року, однак ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на неодноразові запрошення Департаменту для оформлення пенсії по інвалідності не з'являються, демонструючи небажання контактувати із уповноваженими особами останнього та створюваними комісіями.

Згідно Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вказана стаття Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз'яснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти тощо).

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення в судовому засіданні. Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, яке здійснюється без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Загалом, потреба у роз'ясненні судового рішення обумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене або тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що мотивувальна та резолютивна частини постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року викладені чітко та зрозуміло.

Право державного виконавця та сторін виконавчого провадження на звернення до суду із заявою про роз'яснення судового рішення безпосередньо передбачено й у ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (роз'яснення рішень, які підлягають примусовому виконанню). Так, у разі якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, суд зазначає, що роз'яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі. Суд не має права вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.

При цьому, у даному випадку судом враховано, що розглядаючи заяву державного виконавця про роз'яснення судового рішення, фактично заявник просить суд встановити спосіб і порядок виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ст.263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Однак, суд наголошує, що порядок виконання рішення суду як окрема підстава для роз'яснення судового рішення не передбачена положеннями ст.170 КАС України, а тому не може бути підставою для його роз'яснення. До того ж, роз'яснюючи постанову суду в частині механізму виконання судового рішення, суд фактично постановив би додаткове рішення, що є недопустимим та суперечить вимогам ст.170 КАС України, яка прямо забороняє змінювати зміст постанови.

Слід також зауважити, що у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року чітко вказані нормативно-правові акти, якими керувався суд при вирішенні спору та спосіб виконання судового рішення. Тож, роз'яснюючи рішення таким чином, як просить заявник, суд вийде за межі питань, які він вирішував при прийнятті постанови, а тому таке роз'яснення призведе до доповнення змісту прийнятого судового рішення.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про роз'яснення судового рішення та вважає про необхідне зазначити, що державний виконавець, а також особи, які брали участь у справі не позбавлені права звернутися до суду із відповідною заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.160, 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про роз'яснення рішення суду в адміністративній справі №813/1604/14 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій - відмовити повністю.

Ухвала Львівського окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 27 лютого 2015 року.