Справа № 2218/14392/2012
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Мельнику І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Хмельницькому справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15.08.2011 р. по справі №2а-2218/12447/11 позов ОСОБА_1 до управління праці, соціального захисту і охорони здоров'я Хмельницької міської ради про стягнення недоплаченої допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволено.

Визнано протиправними дії управління праці, соціального захисту і охорони здоров'я Хмельницької міської ради у частині відмови виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2011 рік в повному обсязі.

Зобов'язано Управління праці, соціального захисту і охорони здоров'я Хмельницької міської ради нарахувати та виплатити недоплачену ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 15.01.2011 року по 15.07.2011 року, при обчисленні з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму, відповідно до Закону України « Про Державний бюджет на 2011 рік», з урахуванням виплачених сум.

Виконавчий лист по справі № 2а-2218/12447/11 було видано 15.08.2011 р..

02.07.2012 р. разом із супровідним листом заявниця отримала постанову про закриття виконавчого провадження від 26.03.2012 р., згідно п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю коштів та неможливістю виконання.

Вважає дії державної виконавчої служби неправомірними, а постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2012 року - незаконною, виходячи з наступного.

На підставі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого листа. На підставі виконавчого листа, виданого 15 серпня 2011 року було відкрито виконавче провадження.

Виконавчий лист виданий 15.08.2011 р. знаходився на примусовому виконанні з січня місяця 2012 року. Проте заявниця не отримала кошти, постанова Хмельницького міськрайонного суду від 15.08.2011 р. по сьогоднішній день так і не виконана.

Вважає, що державний виконавець не вчинив усіх передбачених законом виконавчих дій, крім того не було з'ясовано факт відсутності майна у боржника.

Всупереч положенням ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", стягувачу, заявниці не надано копій постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області, окрім постанови про відкриття провадження та постанови про закінчення виконавчого провадження, запитів головного державного виконавця, актів арештів майна та грошових коштів боржника та інших документів виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч. З ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Заявниця так і не отримала постанову про накладення штрафу на боржника.

Всупереч ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», а також п. 2.1.4. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.99 р., зареєстрованим в Міністерстві м. Київ юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158, не було роз'яснено заявниці права та обов'язки як сторони виконавчого провадження, не зважаючи на те, що це є його безпосереднім обов'язком.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області, не отримавши документального підтвердження виконання постанови суду, був зобов'язаний приступити до примусового виконання, тим паче, що постанова Хмельницького міськрайонного суду підлягає негайному виконанню.

Ст. 66 передбачено звернення стягнення на інше майно боржника - юридичної особи Частиною 1 встановлено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі достатньому для покриття заборгованості стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Постанова суду від 15.08.2011 року підлягає негайному виконанню. На виконання вимог негайного виконання постави суду, державний виконавець зобов'язаний був накласти арешт на рахунки чи майно боржника. Проте, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не були винесені. Заявниця як стягувач жодної постанови про арешт майна чи рахунків боржника та оголошення заборони на відчуження майна не отримувала.

Таким чином, жодних з вище перелічених дій ДВС (в особі головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області Секрети О.М.) не вчиняла, арешт на майно не накладала.

Таким чином, державним виконавцем не були зроблені наступні дії:

- не здійснювався розшук майна боржника (п. 5.6.2, п. 6.2. Інструкції))

- не надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження мені, як стягувану (п. 3.6.2. Інструкції),

- не проводився опис рухомого майна боржника (п. 6.2. Інструкції),

- не проводився опис нерухомого майна боржника (п. 5.6.6. Інструкції),

- не накладався арешт на нерухоме майно боржника, не оголошувалась заборона на його відчуження (п. 5.6.2, п. 5. 6.6. Інструкції),

- не вчинялось подання до прокуратури з питанням про порушення кримінальної справи щодо посадових осіб Боржника (п. 6.1., п. І0.2., п. 10.3. Інструкції)

- не вчинення жодних дій щодо розшуку рахунків боржника та накладення арешту на кошти, які на них знаходяться (п. 5.6.2., п. 6.2. Інструкції)

- крім того, не вчинено виконавцем жодних дій щодо виконання не майнової частини постанови суду, а саме щодо зобов'язання Виконавця нарахувати та виплатити недоплачену допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (п. 10.2. Інструкції),

- не накладено штраф на боржника за не виконання постанови суду (п. 10.2. Інструкції).

Заявниця просить визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Хмельницькій обл., що виражаються в бездіяльності по виконані постанови Хмельницького міськрайонного суду від 15.08.2011 р. незаконними.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2012 року.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області, здійснити наступні дії:

- призначити дату виходу за місцем знаходження Боржника;

- повідомити її про дату, час та місце виходу головного державного виконавця на місце знаходження боржника;

- здійснити опис рухомого майна боржника;

- накласти арешт на нерухоме майно боржника;

- накласти арешт на рахунку боржника;

- притягнути посадових осіб боржника до відповідальності.

Накласти штраф на боржника в розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити.

Судом встановлено, що згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 15.08.2011 року задоволено ОСОБА_1 до управління праці, соціального захисту і охорони здоров'я Хмельницької міської ради про стягнення недоплаченої допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Визнано протиправними дії управління праці, соціального захисту і охорони здоров'я Хмельницької міської ради у частині відмови виплати ОСОБА_1 допомоги догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2011 рік згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими народженням та похованням" в повному розмірі. Зобов'язано управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради нарахувати та виплатити недоплачену ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими народженням та похованням», за період з 15.01.2011 року по 15.07.2011 року, при обчислені з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», з урахуванням виплачених сум».

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.06.2014 р. постанову Хмельницького міськрайонного суду від 15.08.2011 року залишено без змін.

17.01.2012 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Хмельницькій обл. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 30692839.

26.03.2012 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Хмельницькій обл. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із відсутністю коштів в управлінні праці, соціального захисту і охорони здоров'я Хмельницької міської ради

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 р. суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В свою чергу, Законом України «Про виконавче провадження» не встановлено іншого порядку судового оскарження рішень ДВС, оскільки згідно до положень ст. 85 цього Закону скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу ДВС подаються до суду, який видав виконавчий документ. Згідно КАС України скарги подаються лише за нововиявленими та винятковими обставинами, а для даного випадку передбачено подання позовної заяви, що цілком відповідає зазначеним вище вимогам ч. 1 ст. 181 КАС України. Отже, законом не встановлено іншого порядку судового оскарження рішень державних органів, ніж подання позовної заяви до окружного адміністративного суду.

Окрім того, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовуватися положення закону з урахуванням закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що ч. 2 ст. 18 КАС України фактично змінено положення ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв у часі раніше, пріоритетними в даному випадку слід вважати положення ч. 2 ст. 18 КАС України.

Позивач звернувся до суду не із позовною заявою в порядку КАС України, а із скаргою, що не відповідає вимогам статей 11 та 181 КАС України, а тому суд приходить до висновку, що провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця слід закрити, роз'яснивши ОСОБА_1, що вона має право звернутися до суду із позовною заявою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено її права, свободи чи інтереси.

Керуючись ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Логінова С.М.