Справа № 804/2030/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 р. Справа № 804/2030/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Ніколайчук С.В.
розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська до Фізичної особи-суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості., -
29.01.2015р. Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська звернулося з позовом до д Фізичної особи-суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 та просить суд стягнути з відповідача фізичної особи- суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська заборгованість по страховим внескам, фінансовим санкціям та пені в сумі 5352,73грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська та несвоєчасно сплатив страхові внески, що призвело до нарахування фінансових санкцій та пені на загальну суму 5352,73грн.
Ухвалою суду від 02.02.2015р. відкрито провадження у справі № 804/2030/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 17.02.2015р.
17.02.2015р. позивач надав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника Управління.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи вищенаведене, клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, те, що відповідач був повідомлений про розгляд справи у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, строки розгляду і вирішення справи, визначені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне розглядати справу у письмовому провадженні за відсутності представників сторін за наявними у справі доказами відповідно до ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1, є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зареєстроване в УПФУ в Самарському районі м.Дніпропетровська.
Згідно з ч.2 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р., страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.
Пунктом 11.11 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою Постановою правління ПФУ 19.12.2003 р. №21-1, передбачено, що платники страхових внесків щомісяця складають у двох примірниках розрахунок сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків за формою, згідно додатку 23.
Частиною 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. 5.1.4 названої Інструкції передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, є календарний місяць.
За несвоєчасну сплату страхових внесків до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції та нарахована пеня в загальному розмірі 5352,73 грн., згідно рішення від 14.07.2014 року №135. Зазначене рішення направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно розрахунку суми боргу, наведеного у адміністративному позові, заборгованість відповідача по фінансовим санкціям за вищевказаним рішенням складає у загальній сумі 5352,73 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України № 1058-ІV, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.
Пунктом 2 ч. 9 ст. 106 Закону України № 1058-ІV встановлено, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.
Статтею 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.
Відповідно абз.6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.
Аналіз наведеної норми дає суду підстави вважати, що після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за органами ПФУ збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій за несплату заборгованості по страхових внесках, яка виникла до 1 січня 2011 року.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2-10, 69, 71, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська до Фізичної особи-суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук