Справа № 163/3326/14-а, 2а-163/82/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 876/921/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любомильському районі Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любомильському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії та розпорядження Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в Любомильському районі Волинської області щодо відмови у проведені перерахунку пенсії в розмірі 86% суми заробітної плати з 01.07.2012 р. та зобов'язати відповідача здійснити перерахунку та виплату йому пенсії в розмірі 86% від суми заробітної плати, згідно довідки прокуратури Волинської області №18/351 від 21.11.2012 р.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 23.12.2014 р. позов було задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФУ в Любомльському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86 відсотків від суми місячного заробітку відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Волинської області за №18/351 від 21.11.2012 р., відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 86 % від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати починаючи з 16.06.2014 р. з врахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в Любомильському районі Волинської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що перерахунок пенсії позивачу проведено з урахуванням вимог чинної редакції статті 50-1 Законів України "Про прокуратуру" та "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а тому підстав для перерахунку йому пенсії в розмірі 86% немає. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення) в розмірі 86% відсотків суми його заробітної плати з 06.08.2008 р. Крім цього, до пенсії позивача встановлено надбавку учасника бойових дій та щомісячну цільову грошову допомогу на проживання учаснику бойових дій.

У зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 17.12.2012 р. та довідки прокуратури Волинської області №18/351 від 21.11.2012 р. про заробітну плату, розпорядженням №143895 від 18.12.2012 р. йому було проведено перерахунок, призначеної пенсії.

Пенсія позивачу була перерахована у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р. "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", починаючи з 01.07.2012 р. в розмірі 80% від розміру середньомісячної заробітної плати, замість попередніх 86%, з урахуванням змін, внесених 08.07.2011 р. до Закону України "Про прокуратуру".

Оскільки ОСОБА_1 зменшено розмір пенсії з 86% до 80% від середнього місячного заробітку, то 10.11.2014 р. він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії відповідно до вимог законодавства, діючого на момент її призначення, а саме, з розрахунку 86% від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Волинської області №18/351 від 21.11.2012 р.

Листом №51/К-01 від 24.11.2014 р. відповідач відмовив ОСОБА_1 у проведенні перерахунку такої пенсії, повідомляючи, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р. "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (набула чинності 14.06.2012 р.) з 01.07.2012 р. підлягали перерахунку пенсії, призначені згідно із статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а тому розмір його пенсії встановлено відповідно до чинного законодавства та підстав для її перерахунку в розмірі 86 % немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 р., були внесені зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", прокурори та слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 січня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч.ч. 13,18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не зазнали.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що управління Пенсійного фонду в Любомильському районі Волинської області повинно здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з 86% розміру місячного заробітку за відповідною посадою.

Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013р. (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013р. (справа №21-445а13), тому відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Необхідно також зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при здійсненні перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любомильському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року по справі №163/3326/14-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Р.В. Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос