Справа № 566/1568/14-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Лободзінський А.С.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" лютого 2015 р. Справа № 566/1568/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від "09" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Млинівського районного управління юстиції Про визнання незаконним рішення державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Млинівського районного управління юстиції, в якому просить визнати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 30470114 від 23.10.2012 року неправомірною, скасувати постанову та зобов'язати відповідача здійснити примусове виконання постанови Млинівського районного суду від 19 травня 2010 року у справі № 2-а-80/10 про зобов'язання УПФ у Млинівському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 26 квітня 2009 року.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Млинівського районного управління юстиції про визнання протиправним рішення державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі.

Постанову державного виконавця відділу ДВС Млинівського районного управління юстиції від 23 жовтня 2012 року про закінчення виконавчого провадження № 30470114 визнано неправомірною та скасовано.

Зобов'язано відділ ДВС Млинівського районного управління юстиції виконати в повному обсязі постанову Млинівського районного суду від 19 травня 2010 року у справі № 2-а-80/10.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою Млинівського районного суду від 19 травня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправним рішення та дії Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 пенсію в розмірі 6 .мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з дня звернення до відповідача - 26 квітня 2009 року.

Вищевказане судове рішення було оскаржене Управлінням Пенсійного фонду України у Млинівському районі, проте ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07 жовтня 2011 року апеляційну скаргу було відхилено, а постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

Відтак, постанова Млинівського районного суду від 19 травня 2010 року набрала законної сили після її перегляду апеляційним судом Рівненської області і підлягає обов'язковому виконанню.

10 листопада 2011 року відділом ДВС Млинівського районного управління юстиції було (прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 30470114 та надано строк Управлінню Пенсійного фонду України у Млинівського районі строк на добровільне виконання рішення суду до 17 листопада 2011 року.

23.10.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Млинівського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". Вказано, що виконавчий документ повернуто до суду на підставі ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".

У оскарженій постанові ДВС Млинівського районного управління юстиції від 23 жовтня 2012 року про закінчення виконавчого провадження вказано, що згідно повідомлення УПФУ в Млинівському районі Рівненської області від 22 жовтня 2012 року стягувачу нараховано надбавку до пенсії в розмірі 57677 грн. 42 коп. Виплату вказаної суми пенсіонеру буде проведено відразу ж після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягуваxу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону №606-ХІУ виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 75 Закону №606-ХІУ, у разі невиконання вимог виконавчого документа без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення і повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконаних відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав (ч. 3 ст. 75 Закону N 606-ХІУ).

Проте, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що ці умови та порядок не були додержані відповідачем.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на наявність поважних причин, через які позивачу не виплачено кошти, зокрема на відсутність в УПФ у Млинівському районі бюджетних асигнувань, що не може бути визнано поважною причиною, з огляду на наступне.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Асигнування на виплату державних боргів може спричинити певні затримки у виконанні рішень з бюджету Уряду, але неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1. Державний орган влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про повернення боргу. За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою. Але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 права. Не можна, посилаючись на стверджуванні фінансові труднощі, яких зазнавала держава, перешкоджати заявникові отримати вигоду від ухваленого на його користь судового рішення. Відсутність бюджетних коштів не може виправдати таке упущення («Іммобільяре Саффі» проти Італії» [GC], N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V, «Бурдов проти Росії» (Заява N 59498/00) від 07.05.2002, Войтенко проти України» (Заява N 18966/02) від 29.06.2004 року).

Відтак, відсутність грошових коштів у боржника не може бути підставою для невиконання державним органом рішення про повернення боргу перед громадянином.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Млинівського районного суду Рівненської області від "09" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Відділ державної виконавчої служби Млинівського районного управління юстиції вул.Ватутіна,7,смт.Млинів,Рівненська область,35100

4 Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області - вул.Ватутіна, 34,смт.Млинів,Рівненська область,35100,