Справа № 759/20887/13-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва про зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, задовольнивши позовні вимоги. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що пенсія йому недоплачувалася через неправильне застосування відповідачем положень «Порядку підвищення розміру пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника», внаслідок чого відбулася недоплата пенсії позивачу протягом 16 місяців з 01 березня 2012 року по 31 червня 2013 року та 4 місяців з 01 липня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, тому відмова відповідача у щорічному підвищенні пенсії є необгрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва, одержуючи пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У 2009 році позивачу було проведено перерахунок пенсії з застосуванням показника заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік. З 01 лютого 2011 року було проведено перерахунок із застосуванням показника заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік - згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2011 року. Оскільки відповідно до вищевказаного рішення позивачу було проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітку згідно зі ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір його пенсії з 01 березня 2011 року не підвищувався.

Позивач, вважаючи, що у зв'язку із щорічним підвищення розміру пенсій відповідно до п.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка йому недоплачувалася через неправильне застосування відповідачем положень «Порядку підвищення розміру пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника», відбулася недоплата пенсії позивачу протягом 16 місяців з 01 березня 2012 року по 31 червня 2013 року та 4 місяців з 01 липня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, звернувся із заявою до відповідача про перерахунок та виплату такої заборгованості.

Листом №468/09 від 13 листопада 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва відмовило позивачу у проведенні перерахунку та виплати відповідних грошових коштів у зв'язку з відсутністю підстав для підвищення пенсії.

23 грудня 2013 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із зазначеним позовом, в якому просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва усунути помилки в розрахунках підвищення розмірів його пенсії в 2012 та 2013 роках та компенсувати недоплачену суму пенсії за періоди з 01 березня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 липня 2013 року по 31 жовтня 2013 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27 лютого 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва про зобов'язання вчинити дії у період з 01 березня 2012 року по 22 червня 2013 року включно залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку щодо необгрунтованості тверджень позивача та правомірності вчинених дій Управлінням Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік. Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2011 року №430 «Про підвищення розміру пенсій деяким категоріям громадян у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» встановлено, що у 2011 році для підвищення розміру пенсій з 1 березня згідно із частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується коефіцієнт 1,04. Підвищенню підлягають пенсії, обчислені згідно із зазначеним Законом та Законами України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за зверненнями, які надійшли до 31 грудня року, що передує року підвищення пенсії.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2012 року №257 «Про підвищення розмірів пенсій у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» встановлено, що у 2012 році для підвищення розміру пенсій з 1 березня згідно з частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується коефіцієнт 1,0352. Підвищенню підлягають пенсії, обчислені згідно із зазначеним Законом та Законами України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за зверненнями, які надійшли до 31 грудня року, що передує року, в якому проводиться підвищення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва правильно визначало періоди та розмір сум, які входили до розрахунку коефіцієнта підвищення позивача та відповідно правильно приймало рішення щодо підвищення чи непідвищення пенсії позивача, оскільки відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2011 року у справі №2а-3330/11 з 01 лютого 2011 року позивачу було проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітку згідно ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, 2010 рік, тому розмір пенсії позивачу з 01 березня 2011 року не підвищувався.

Розмір коефіцієнта позивача для підвищення пенсії за 2012 рік більше, ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2012 року №257 «Про підвищення розмірів пенсій у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» (1,0352), тому розмір його пенсії з 01 березня 2012 року також не підвищувався.

Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2013 року №264 «Про підвищення розмірів пенсій у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» встановлено, що для підвищення пенсії з 01 березня 2013 року застосовується коефіцієнт 1,0298, а тому, оскільки розмір коефіцієнта менше ніж встановлено даною постановою, розмір пенсії позивача з 01 березня 2013 року було підвищено.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги посилання позивача, що згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2011 року проведено перерахунок його пенсії із застосуванням показника заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік, після якого розміром його нової пенсії стала сума 3492,84 грн., яку той почав одержувати з вересня 2011 року по червень 2013 рік, проте, оскільки вказане рішення суду було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2012 року, тому в розрахунок його коефіцієнта має братися розмір його пенсії не за таким рішенням та фактичним отриманням розміру пенсії, а за тим розміром, який би мав бути без такого рішення, з огляду на скасування останнього. Однак, дане твердження позивача не відповідає нормам, які регулюють вказані правовідносини, оскільки беруться реально отримані суми пенсії станом на 31 грудня року, що передує року підвищення пенсії, та станом на 31 грудня року, що передує попередньому року підвищення пенсії, які в даному випадку були взяті відповідачем правильно, що підтверджується відповідними довідками про пенсію позивача, тобто за реально отриманими сумами пенсії.

Згідно п.3 Порядку підвищення розміру пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2005 року №341 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році (КП(п) обчислюється для кожного пенсіонера за такою формулою: КП(п) = ПВ(2) : ПВ(1), де ПВ(1) - розмір пенсії (крім пенсій, призначених після 1 січня року, що передує року підвищення пенсії, а також поновлених з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує попередньому року підвищення пенсії), обчислений відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 28 зазначеного Закону або визначений згідно з пунктом 4 розділу XV «Прикінцеві положення» даного Закону, у разі призначення пенсії після 1 січня року, що передує року підвищення пенсії, а також поновленої з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує попередньому року підвищення пенсії. Для обчислення ПВ(1) застосовуються розміри пенсій, які склалися на 31 грудня року, що передує попередньому року підвищення пенсії, або на день призначення пенсії у разі, коли її призначено після 1 січня року, що передує року підвищення пенсії, або на день поновлення пенсії у разі, коли її поновлено після 1 січня року, що передує року підвищення пенсії; ПВ(2) - розмір пенсій, обчислений відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 28 зазначеного Закону або визначений згідно з пунктом 4 розділу XV «Прикінцеві положення» даного Закону. Для обчислення ПВ(2) застосовується розмір пенсій, який склався на 31 грудня року, що передує року підвищення пенсії.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведення відповідачем дотримання норм пенсійного законодавства, виплати пенсії позивачеві за період з 01 лютого 2011 року по червень 2013 року з урахуванням постанови Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2011 року у справі №2а-3330/11, яка скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2012 року, застосування коефіціенту при підвищенні розміру пенсії позивача з 01 березня 2013 року та відсутності правових підстав для підвищення пенсії позивачеві за період з 23 червня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, який розглядається в межах даного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. з наступних підстав:

Згідно п.п.3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, позивачем у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Разом з тим, в заяві ОСОБА_2 не доведено та не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що моральна шкода спричинена незаконними діями або бездіяльністю відповідача, не обгрунтовано її розмір та не зазначено, які саме моральні або фізичні страждання чи інші негативні явища заподіяні позивачеві та чим це підтверджується, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог в зазначеній частині.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 02 березня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.