Справа № 123/2554/13-а (2а/123/149/13)
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

25 лютого 2015 року м. Київ К/800/44985/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Логвиненка А.О.,
Маслія В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Автономній Республіці Крим про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим (далі - ГУПФ) на постанову Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29 травня 2013 року і ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 15 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 квітня 2011 року, позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача виплатити позивачу недоотриману пенсію за період з 01.07.2009 по 01.04.2010 у розмірі 32909,71 грн.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 3 липня 2012 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Автономній Республіці Крим задоволено частково. Постанову Київського районного суду м. Сімферополя Автономній Республіці Крим від 15 квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 квітня 2011 року частково змінено, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення суду першої інстанції у наступній редакції: «Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим перерахувати з 01.08.2009 і виплатити ОСОБА_4 пенсію відповідно до частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до частини 1 статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. В іншій частині рішення судів попередніх інстанцій залишені без змін.

Постановою Верховного Суду України від 9 жовтня 2012 року постанову Вищого адміністративного суду України від 3 липня 2012 року скасовано, справу направлено на новий касаційний розгляд.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 липня 2013 року постанову Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 15 квітня 2010 року і ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 квітня 2011 року скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ГУПФ щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Зобов'язано ГУПФ нарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоотриману додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залежно від мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 02.04.2010 по 08.02.2011. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ГУПФ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу, ОСОБА_4, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи, віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, і деяких інших осіб».

Крім того, згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу як особі, віднесеній до 1 категорії, призначена і виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.

08.07.2009, 28.09.2009 позивач звертався до ГУПФ із заявами про перерахунок пенсії та переведення його на пенсію відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом ГУПФ № 2110/к-11 від 06.10.2009 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяв із посиланням на відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки він отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, і деяких інших осіб» та роз'яснено про його право звернутися із заявою про перехід на інший вид пенсії до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної на час виникнення спору, встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Таким чином позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, і деяких інших осіб», реалізує своє право на одержання пенсії згідно норм статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок), у редакції на час виникнення спору.

Згідно пунктів 1, 4 Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства транспорту та зв'язку України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової адміністрації України, Державного департаменту України з питань виконання покарань (далі - міністерства та інші органи).

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Оскільки позивач не звертався до органу, що призначає пенсію, а в даному випадку - управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя, із заявою про переведення його на пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позовні вимоги в частині призначення та перерахунку пенсії згідно положень статті 54 цього закону є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції на час виникнення спору, встановлено, що інвалідам ІІ групи, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

З 01.01.2008 набули чинності зміни внесені до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до Закону України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» відповідно до яких були встановлені інші розміри пенсій.

Однак, вказані зміни були визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008. Тому виплати у розмірі, визначеному статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відновились з 22.05.2008.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання неправомірними дій ГУПФ щодо виплати позивачу додаткової пенсії у меншому розмірі, ніж встановлено статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій дали правильну правову оцінку обставинам у справі та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29 травня 2013 року і ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 235-244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: