Справа № 2а/0370/1120/11
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року Справа № 2а/0370/1120/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Кириченка О.О.,

за участю представника позивача Волочай О.В.,

представника відповідача Лелікова Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом Первинної профспілкової організації відкритого акціонерного товариства "Луцький картонно-руберойдовий комбінат" до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків,

ВСТАНОВИВ:

Первинна профспілкова організація відкритого акціонерного товариства "Луцький картонно-руберойдовий комбінат"(далі -ППО ВАТ "Луцький КРК") звернулася з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області (надалі УПФУ в м. Луцьку) про скасування рішення № 589 від 30.03.2011 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 141,15 грн., та нарахування пені в розмірі 411,04 грн., всього на загальну суму 552,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 квітня 2011 року на адресу позивача надійшло рішення №589 від 30.03.2011 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 141,15 грн., та нарахування пені в розмірі 411,04 грн., всього на загальну суму 552,19 грн. З викладеним в рішенні, про те, що страхові внески повинні бути перераховані до страховика в десятиденний термін з дня отримання оскаржуваної вимоги позивач не погоджується. Вважає, що відповідно до статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески, які утримуються із заробітної плати, перераховуються одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на заробітну плату. При цьому, фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці вважає одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням на будь-які інші цілі. Тому переконані, що простроченої заборгованості у ППО ВАТ "Луцький КРК" не було. Оскільки заробітна плата не виплачена, тому і підстави для перерахування страхових внесків наперед відсутні. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що відповідачем упереджено та неправомірно застосовано фінансові санкції, належно не з'ясовані усі обставини які мають суттєве значення, крім того, термін перерахування страхових внесків не настав, оскільки заробітна плата працівникам нараховувалась, але фактично не виплачена у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку їх організації, а страхові внески відповідно до законодавства перераховуються одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на заробітну плату, а тому, просить суд скасувати рішення №589 від 30.03.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на надані суду письмові заперечення. Пояснив, що додані до позову платіжні доручення про перерахування страхових внесків позивачем до відповідача були повністю враховані УПФ України в м. Луцьку при винесенні рішення №589 від 30.03.2011 року. Просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Згідно ст.17 ч. 1 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень, щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Судом встановлено, що згідно довідки № 222 ППО ВАТ "Луцький КРК" зареєстрована як юридична особа Виконавчим комітетом Луцької міської ради 08.02.2007 року, що стверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 №003515 та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до абзацу 1 п.1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (надалі Закон України № 1058- IV) -в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) страхувальниками є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону

Пунктом 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97 - ВР передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Суд не погоджується з твердження позивача про те, що строк сплати страхових внесків не настав, оскільки заробітна плата працівникам нараховувалась, але фактично не виплачена у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку їх організації, та на думку організації страхові внески слід перераховувати одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на заробітну плату, і спростовується наступним.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 17 вищеназваного Закону страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному об'ємі страхові внески.

У частині 1 статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхові внески до солідарної системи нараховуються, зокрема, для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до частини 6 статті 19 цього ж Закону, пункту 5.1.3 Інструкції №21-1 страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Абзацом 2 ч.6. ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

Разом з цим, пункт 5.1.4 Інструкції №21-1 передбачає, що нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками (крім гірничих підприємств) шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.1.6 Інструкції №21-1 передбачено, що перерахування страхових внесків здійснюється платниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що нараховані страхові внески за відповідний базовий звітний період сплачуються (перераховуються) не пізніше ніж 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати та фінансового стану платника.

З матеріалів справи вбачається, що за не сплату в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування першим заступником начальника УПФУ в м. Луцьку винесено рішення № 589 від 30.03.2011 року, яким до позивача застосовано фінансову санкцію в розмірі 141,15 грн., та нараховано пеню в розмірі 411,04 грн., за період з 20.05.2010 року по 16.03.2011 року.

Згідно з ч.2 ст. 106 Закону України № 1058-IV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п.2 ч.9 вказаної норми Закону за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що при винесенні рішення № 589 від 30.03.2011 року, яким до позивача були застосовані фінансові санкції та нарахована пеня за несвоєчасну сплату страхових внесків начальник УПФУ в м. Луцьку діяв на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11,17,71,158,160,162,163,186 КАС України, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" від 19.12.2003 року №21-1, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Первинної профспілкової організації відкритого акціонерного товариства "Луцький картонно-руберойдовий комбінат" до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про скасування рішення № 589 від 30.03.2011 року, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 10 травня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф.Костюкевич