Справа № 808/8454/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

18 лютого 2015 року (16 год. 40 хв.) Справа № 808/8454/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кай К.В.,

представника позивача - Федотова М.В.,

представника відповідача - Школової Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Повного товариства «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення.

27.11.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Повного товариства «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби України, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014 №, прийняте відповідачем на підставі актів фактичних перевірок відділення позивача №264 від 09.09.2014 №002343, дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання 10.09.2014 реєстраційний №1401/20/40/22/32934592, дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем державної реєстрації суб'єкта господарювання 03.11.2014 реєстраційний №0014/08-29-22-01/32934592, та відділення позивача №108 від 09.09.2014 №002331, дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб'єктом господарювання 10.09.2014 реєстраційний №1400/20/40/22/32934592, дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем державної реєстрації суб'єкта господарювання 03.11.2014 реєстраційний №0015/08-29-22-01/32934592.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за наслідками проведених ГУ Міндоходів у Харківській області фактичних перевірок відповідачем було складено акти фактичних перевірок №1401/20/40/22/32934592/0014/08-29-22-01/32934592 та №1400/20/40/22/32934592/0015/08-29-22-01/32934592 (далі - Акти перевірки), відповідно до яких відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95 (далі - Закон №265/95), а саме позивачем було здійснено розрахункових операцій без застосування РРО на загальну суму 38489,88 грн. На підставі зазначених перевірок відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014 №. Позивач вважає висновки відповідача, викладені в Актах перевірок необґрунтованими, безпідставними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, а тому таким, що підлягає скасуванню.

Через невідповідність вимогам ст. 106 КАС України, ухвалою від 01.12.2014 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову до 15.01.2015.

У визначений судом строк позивач усунув недоліки позову.

Ухвалою від 19.01.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 30.01.2015.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 10.02.2015.

У судове засідання, призначене на 10.02.2015, представники сторін не прибули.

Ухвалою від 10.02.2015 за клопотанням представника відповідача провадження у справі було зупинене до 18.02.2015.

Ухвалою від 18.02.2015 провадження у справі було поновлено, судове засідання призначено на 18.02.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що відділення позивача, як ломбарду є структурою підприємства і є структурними відділеннями, керівництво якими здійснюється через головне управління без створення юридичної особи, без ведення окремого балансу та відкритих банківських рахунків, без реєстрації у єдиному державному реєстрі та готівкові рахунки проводять з застосування касових ордерів відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зазначив, що приймати рішення щодо застосування РРО при розрахунках з споживачами послуг, які надає позивач, чи то навпаки з застосуванням прибуткових та видаткових касових ордерів, є правом позивача передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зазначив, що при наданні ломбардом виключно фінансових послуг, відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», РРО можуть не застосовуватись за умови проведення розрахунків у касі підприємства з оформленням прибуткових та видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, у зв'язку з чим позивач не порушував вимоги п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а оскаржуване податкове рішення - повідомлення з незаконним та належить до скасування, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема зазначивши, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру на запит ГУ Міндоходів у Харківській області, на території м. Харкова відсутні внесені до ЄДР відокремлені підрозділи позивача. Таким чином, господарські одиниці (ломбарди) за адресою м. Харків, пр. Леніна, 41/43 та м. Харків, вул. Сумська, 41/2 повинні при проведенні будь-яких розрахункових операцій проводити їх на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів. Тому, оскаржуване рішення є правомірним, через що просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 18.02.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 до ГУ Міндоходів у Харківській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_3 з проханням перевірити факти порушення діючого законодавства позивачем при здійсненні господарської діяльності.

09.09.2014 ГУ Міндоходів у Харківській області на підставі направлень від 02.09.2014 №3307, №3308 було проведено фактичну перевірку дотримання платником податків порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, позивачем. ГУ Міндоходів у Харківській області було здійснено перевірку ломбарду за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу. За наслідками перевірки було складено акт фактичної перевірки від 10.09.2014 №1401/20/40/22/32934592. Позивач відмовився від підписання зазначеного акта, про що було складено Акт відмови від підписання акта про результати фактичної перевірки від 09.09.2014.

В ході перевірки ГУ Міндоходів у Харківській області було встановлено порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону №265/95, а саме позивачем було здійснено розрахункових операцій без застосування РРО на загальну суму 27922,21 грн.

Також, 09.09.2014 ГУ Міндоходів у Харківській області на підставі направлень від 02.09.2014 №3293, №3294 було проведено фактичну перевірку дотримання платником податків порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, позивачем. ГУ Міндоходів у Харківській області було здійснено перевірку ломбарду за адресою: АДРЕСА_2, що належить позивачу. За наслідками перевірки було складено акт фактичної перевірки від 10.09.2014 №1400/20/40/22/32934592.

В ході перевірки ГУ Міндоходів у Харківській області було встановлено порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону №265/95, а саме позивачем було здійснено розрахункових операцій без застосування РРО на загальну суму 38489,88 грн.

Листом від 11.09.2014 ГУ Міндоходів у Харківській області направило відповідачу Акти перевірок для вжиття відповідних заходів.

Не погодившись з висновками викладеними в Актах перевірок позивач 19.09.2014 подав зауваження до відповідача на зазначені вище акти.

Відповіддю від 26.09.2014 відповідач повідомив, що згідно листа ДФС України від 25.09.2014 №5389/7/99-99-22-06-03-17/219 порушення, які встановлені при проведенні фактичних перевірок позивача, не містять належної доказової бази для застосування фінансових (штрафних) санкцій, тому винесення податкового повідомлення-рішення є передчасним. Матеріали фактичних перевірок повернуто на доопрацювання до ГУ Міндоходів у Харківській області. Зазначене підтверджується листом від 26.09.2014 №1533/7/08-29-22-0204, згідно якого матеріали перевірок були направлені до ГУ Міндоходів у Харківській області.

01.10.2014 позивач направив до ГУ ДФС у Харківській області скарги на Акти перевірок. Відповіддю від 04.11.2014 ГУ ДФС у Харківській області, серед іншого, зазначив, що матеріали фактичних перевірок направлено до відповідача для прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій).

Листами від 02.10.2014 про розгляд зауважень до Актів перевірок ГУ Міндоходів у Харківській області повідомило позивача, що висновки щодо розгляду заперечень направлені до відповідача для врахування при їх розгляді та прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Листом від 28.10.2014 ГУ Міндоходів у Харківській області вдруге направило акти фактичних перевірок на розгляд та вжиття заходів відповідно до законодавства.

14.11.2014 на підставі Актів фактичних перевірок відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону №265/95 до позивача було застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій - 307114,85 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення було отримане представником позивача 17.11.2014, про що свідчить відмітка на корінці податкового повідомлення-рішення.

Вважаючи, податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми № протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом №265/95. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій у інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається.

Відповідно до ст. 2 Закону №265/95 реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664 ломбарди належать до фінансових установ і здійснюють свою діяльність у сфері надання фінансових послуг, зокрема надання коштів у позику.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва виданого 25.06.2009 Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України позивач було зареєстрованого в якості фінансової установи.

Згідно засновницького договору позивача, позивач є господарським товариством, фінансовою установою, суб'єктом підприємницької діяльності. Предметом діяльності позивача є здійснення виключного виду діяльності - ломбардної діяльності, шляхом надання на власний ризик фінансових кредитів фізичним особам за рахунок власних або залучених коштів, під заставу майна та надання супутніх послуг, які є передумовою або умовою надання фінансових кредитів. Фінансові послуги - надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів. Супутні послуги - оцінка заставленого майна; надання посередницьких послуг зі страхування предмету застави, на підставі агентського договору зі страховою компанією; реалізація заставленого майна.

Відповідно до повідомленнями Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 01.04.2010 та 10.05.2011 до Державного реєстру фінансових послуг було внесено інформацію про відокремлені підрозділи позивача, в тому числі відділення №118, №264.

Відповідно до інформації, що міститься в реєстраційній картці відокремленого підрозділу, відділення позивача №108, за адресою м. Харків, пр. Леніна, 41/43, створено 23.03.2010. Відповідно до інформації, що міститься в реєстраційній картці відокремленого підрозділу, відділення позивача №264, за адресою м. Харків, вул. Сумська, 41/2, створено 12.04.2011.

Згідно Положень про відділення №108 та №264 позивача, відділення ломбарду є відокремленим підрозділом позивача без статусу юридичної особи, є без балансовим та не має самостійного балансу, розрахункового рахунку у банку.

Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (Типові форми №№ КО-1, КО-2, КО-3, КО-4, КО-5), затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637) відокремлені підрозділи - філії, представництва, відділення та інші структурні підрозділи, що наділяються частиною майна господарських організацій, здійснюючи щодо цього майна право оперативного використання чи інше речове право, передбачене законодавством України;

журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів - документ, що застосовується для реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів та інших касових документів;

каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів;

касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі;

касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України;

небанківська фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" надає одну чи кілька фінансових послуг та яка внесена до Державного реєстру фінансових установ в установленому законодавством України порядку. До небанківських фінансових установ належать кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг;

оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно п. 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п. 3.1, 3.4 Положення №637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо.

Згідно п. 4.2 Положення №637 усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5).

Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Відокремлені підрозділи підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов'язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу.

Судом встановлено, що позивачем, серед іншого, надаються послуги фінансового кредиту, розрахункові операції проводяться у касах позивача із застосуванням видаткових ордерів (складається при укладенні договору фінансового кредиту на суму кредиту) та прибуткових ордерів (складається при поверненні фінансового кредиту та відсотків на користування за кожним договором фінансового кредиту).

Позивачем до суду було надано договір про надання фінансового кредиту під заставу майна від 06.09.2014 №3896, за яким позивачем було надано фінансовий кредит ОСОБА_5 під заставу майна, а саме було надано за видатковим касовим ордером від 05.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2990,00 грн. під заставу брухту золота 583 проби, 09.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2990,00 грн. та проценти за користування фінансовим кредитом у сумі 90,90 грн. Зазначені кошти були повернуті та оприбутковані за прибутковим касовим ордером № 4823 від 09.09.2014.

Також, позивачем до суду було надано договір про надання фінансового кредиту під заставу майна від 05.09.2014 №474-2234, за яким позивачем було надано фінансовий кредит ОСОБА_6 під заставу майна, а саме було надано за видатковим касовим ордером від 05.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2600,00 грн. під заставу брухту золота 585 проби, 09.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2600,00 грн. та проценти за користування фінансовим кредитом у сумі 79,04 грн. Зазначені кошти були повернуті та оприбутковані за прибутковим касовим ордером № 4016 від 09.09.2014.

Судом встановлено, що договори про надання фінансових послуг, специфікації, видаткові ордери, прибуткові ордери, касові ордери у відділеннях позивача №108 та №264 підписувались ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Суд зазначає, що Наказами від 21.06.2013 №317-к та від 24.12.2010 №775К про прийняття на роботу позивачем було прийнято на роботу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на посади оцінювачів.

Згідно доручень від 01.10.2013 №ЛГН та від 19.09.2011 №ХРК-1440 зазначених осіб було уповноважено ставити підпис за директора позивача при укладанні договору про надання ломбардом фінансового кредиту, додаткових угод до договору фінансового кредиту та договору закладу майна до ломбарду, ставити свій підпис за директора та бухгалтера позивача на всіх касових документах.

Судом встановлено, що відповідно до Положення №637, готівка оприбутковується у касовій книзі, що ведеться у відокремлених підрозділах позивача.

Зазначені факти підтверджуються наданими витягами з касових книг відділень позивача №108 та №264 за 05.09.2014, 08.09.2014 та 09.09.2014.

Також, судом встановлено, що з метою реалізації закладеного майна позивачем з фізичними особами-підприємцями укладались договори доручення, за якими позивач передавав за Актом прийому-передачі заставлене майно та доручав його реалізувати. На підтвердження зазначених доводів, позивач надав до суду зазначені договори доручення та Акти прийому-передачі заставленого майна.

Крім того, позивачем з НБУ було укладено договір на поставку банківських металів від 09.01.2013 №9/2013-бм, за яким позивачем банківські метали реалізовувались НБУ. Зазначені метали передавались НБУ за Актами про остаточне приймання цінностей.

17.07.2014 між позивачем та ПП «Каскад» було укладено договір на виконання робіт №2, за яким позивач передавав останньому ювелірні вироби та побутові вироби з дорогоцінних металів, брухт дорогоцінних металів для переробки та подальшого повернення результату переробки позивачу.

Згідно наданих позивачем таблиць техніка та метали з відділень №108 та №264 передавались до центрального сховища.

Відповідач в Актах перевірки позивача посилається на недотримання, позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону №265/95.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки позивача були проведені контрольні розрахункові операції:

05.09.2014 у відділенні № 264 за адресою: вул. Сумська, буд. 41/2, м. Харків було укладено договір про надання фінансового кредиту під заставу майна від між позивачем та громадянином ОСОБА_5 за № 485- 000003896, за яким ОСОБА_5 було надано за видатковим касовим ордером від 05.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2990,00 грн. під заставу брухту золота 583 проби, 09.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2990,00 грн. та проценти за користування фінансовим кредитом у сумі 90,90 грн. були повернуті та оприбутковані за прибутковим касовим ордером № 4823 від 09.09.2014, витяги з касової книги за 05.09.2014 та 09.09.2014 надаються;

05.09.2014 у відділенні № 108 за адресою: вул. Леніна, буд. 41/43, м. Харків було укладено договір про надання фінансового кредиту під заставу майна від між позивачем та громадянином ОСОБА_6 за № 474-000002234, за яким ОСОБА_6 було надано за видатковим касовим ордером від 05.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2600,00 грн. під заставу брухту золота 585 проби, 09.09.2014 фінансовий кредит у сумі 2600,00 грн. та проценти за користування фінансовим кредитом у сумі 79,04 грн. були повернуті та оприбутковані за прибутковим касовим ордером № 4016 від 09.09.2014, витяги з касової книги за 05.09.2014 та 09.09.2014 надаються.

Суд зазначає, що згідно п. 1 ст. 9 Закону №265/95 реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Отже, при наданні на господарській одиниці виключно фінансових послуг, згідно п. 1 ст. 9 Закону №265/95, позивач може не застосовувати РРО та розрахункові книжки за умови проведення розрахунків у касі підприємства з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою в установленому порядку.

У разі продажу товарів на господарській одиниці ломбард, відповідно до Закону №265/95, зобов'язаний застосовувати РРО при здійсненні розрахунків.

Судом встановлено, що розрахункові операції проводилися у касах відділень позивача із застосуванням видаткових ордерів та прибуткових ордерів, з видачею квитанцій, а готівка оприбутковувалася у касових книгах.

З наведених вище підстав суд доходить висновку, що в діях позивача щодо не застосовування РРО, відсутні порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону №265/95, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним, а відтак є таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно посилань позивача про порушення відповідачем термінів проведення фактичних перевірок, суд зазначає наступне.

Згідно Наказу на проведення фактичних перевірок від 26.08.2014 №314 перевірки платників податків було доручено провести у період з 26.08.2014 по 04.09.2014.

З матеріалів справи вбачається, що фактичні перевірки відділень позивача були проведені 09.09.2014, тобто після закінчення строку визначеного зазначеним наказом, у зв'язку з чим співробітники контролюючого органу не мали законних підстав для проведення фактичних перевірок позивача.

На підтвердження зазначених посилань, позивачем було надано лист від 26.11.2014 Управління внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів у Харківській області, згідно якого за результатами службової перевірки інформація щодо можливих порушень діючого законодавства посадовими особами відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Харківській області знайшла часткове підтвердження, в частині недотримання термінів проведення перевірки позивача, визначених наказом ГУ Міндоходів у Харківській області №314 від 26.08.2014. За допущені порушення термінів проведення фактичних перевірок позивача винні особи будуть притягнуті до відповідальності.

З наведених вище підстав, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Доданою до матеріалів справи квитанцією №46 від 25.11.2014 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в сумі 487,20 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Повного товариства «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014 №, прийняте Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, яким до Повного товариства «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 307114,85 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Повного товариства «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» судовий збір у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль