Справа № 5/329А
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року № 5/329А

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю представника відповідача - Клос О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної інспекції України з контролю за цінами до Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" про стягнення економічних санкцій,

в с т а н о в и в :

Державна інспекція з контролю за цінами у Львівській області звернулась до суду з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" (надалі - ДТГО "Львівська залізниця") про стягнення економічних санкцій в сумі 1030504,83 грн.

В судовому засіданні проведено заміну сторони позивача з Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області на Державну інспекцію України з контролю за цінами.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області було проведено перевірку ДТГО "Львівська залізниця" за результатами якої складено акт № 000726 від 18.09.2007 року. Перевіркою виявлено, що при наданні певних видів послуг дирекцією ДТГО "Львівська залізниця" при розрахунках з замовниками застосовано вільні тарифи за умови запровадження державного регулювання тарифів, що призвело до отримання необґрунтованої виручки. Встановлено, що загальна сума необґрунтованої виручки ДТГО "Львівська залізниця" за період з 01.01.2007 року по 31.07.2007 року становить 343501,61 грн. Відповідачем було прийнято рішення № 149 від 26.09.2007 року про застосування до ДТГО "Львівська залізниця" економічних санкцій на суму 1030504,82 грн. ДТГО "Львівська залізниця" направлена та пред'явлена претензія від 26.09.2007 року № 149 про перерахування на відповідні рахунки державного бюджету економічних санкцій, проте вказана претензія не була задоволена.

Позивач явки представника в судове засідання не забезпечив. Подав клопотання про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, з тих підстав, що рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 149 від 26.09.2007 року про застосування до ДТГО "Львівська залізниця" економічних санкцій скасовано постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 року, яке набрало законної сили. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. ст. 13, 14 Закону України "Про ціни та ціноутворення" від 03.12.1990 року № 507-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Відповідно до вимог п. 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої спільним наказом Мінекономіки та з питань європейської інтеграції та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року № 298/519 (далі - Інструкція), підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства. Таким порушенням є, зокрема, включення у вартість послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних послуг.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції, Державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством. Підставою для прийняття рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

На момент виникнення спірних правовідносин контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснювався територіальними органами Державної інспекції України з контролю за цінами, до складу яких входила Державна інспекція з контролю за цінами у Львівській області.

Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області проведено перевірку ДТГО "Львівська залізниця" щодо законності формування та застосування тарифів на перевезення пасажирів і багажу, а також вантаж перевезення та послуги пов'язані з ними за період з 01.01.2007 року по 31.07.2007 року за результатами якої складено Акт № 000726 від 18.09.2007 року.

Згідно Акту перевірки № 000726 від 18.09.2007 року встановлено порушення відповідачем вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2005 року № 91-Р «Про індексацію тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та пов'язані з ними послуги» та наказу Мінтрансу України від 15.11.1999 р.№ 551 «Про затвердження збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України», а саме одержання необґрунтованої виручки внаслідок застосування вільних тарифів на послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, за умови запровадження для них режиму державного регулювання (маневрова робота, що виконується локомотивом залізниці; зважування вантажів; зберігання вантажів; надання попередньої інформації про надходження вантажів та порожніх вагонів (контейнерів); виконання експедиторських операцій; подач і збирання вагонів локомотивом залізниці).

На підставі зазначеного акту перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області винесено Рішення № 149 від 26.09.2007 року про застосування до ДТГО "Львівська залізниця" економічних санкцій в розмірі 1030504.83 грн.

Відповідачу направлено претензію № 149 від 26.09.2007 року з вимогою перерахувати в 10 - денний термін в дохід бюджету суму застосованих економічних санкцій в розмірі 1030504,83 грн., з якої вбачається, що економічні санкції розраховані та застосовані у відповідності до ст.14 Закону України "Про ціни та ціноутворення".

ДТГО "Львівська залізниця" не погодившись із Рішенням № 149 від 26.09.2007 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, оскаржило його в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 року у справі № 2а-969/12/1370 позов Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до Державної інспекції України з контролю за цінами про визнання протиправними та скасування рішення та припису, визнання неправомірними дій задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення про застосування економічних санкцій № 149 від 26.09.2007 року. Дане постанова Львівського окружного адміністративного суду набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 04.03.2015 року.