Справа № 804/367/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 р. Справа № 804/367/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріНовченко Є.Ю.
представника позивача Нікуліної К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
Публічне акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №000971426 від 11.12.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами перевірки, вважає, що податковий орган дійшов до помилкових висновків про допущення платником податків несвоєчасної сплати податкового зобов'язання, а податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, направив до суду заперечення, зазначивши, що податковим органом за результатами камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату суми екологічного податку, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань по екологічному податку.
За результатами перевірки складено акт №303-0426-62/05761620 від 24 жовтня 2014 року, висновки якого стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення №000971426 від 11.12.2014 року, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 105,17 грн. за платежем: надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
За змістом пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України закріплено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме порушено терміни сплати податкового зобов'язання по екологічному податку за 2 квартал 2014 року.
Згідно з наведеною в акті перевірки таблицею загальна сума сплаченого податкового боргу складає 1051,70 грн., дата граничного строку сплати 19.08.2014 року, дата сплати 20.08.2014 року, кількість днів затримки - 1 день.
В силу пункту 250.1 статті 250 розділу VIII «Екологічний податок» Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу.
Пунктом 250.2 статті 250 розділу VIII «Екологічний податок» Податкового кодексу України визначено, що платники податку, крім тих, які визначені пунктом 240.2 та підпунктами 240.2-1.1 і 240.2-1.3 пункту 240.2-1 статті 240 цього Кодексу, та податкові агенти складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
У 2014 році 40-й календарний день подання податкової декларації з екологічного податку припадав на 09 серпня 2014 року, на суботу, тобто, вихідний день.
При цьому відповідно до пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
З урахуванням наведеної норми останнім днем подання податкової декларації з екологічного податку за 2-й квартал 2014 року було 11 серпня 2014 року, наступний за вихідним робочий (операційний (банківський)) день.
Таким чином, з урахуванням вимог пункту 250.2 статті 250 Податкового кодексу України на позивача було покладено обов'язок сплатити самостійно визначену суму податкових зобов'язань з екологічного податку за 2-й квартал 2014 року на протязі 10 календарних днів, що настають за граничним строком подання звітності.
В даному випадку 10-й календарний день після граничного строку подання податкової звітності припадав на 21 серпня 2014 року. Матеріалами справи підтверджується, що публічним акціонерним товариством «Дніпроазот» було сплачено податкові зобов'язання з екологічного податку за 2-й квартал 2014 року 20 серпня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням.
Отже, позивачем своєчасно сплачено самостійно визначену суму податкових зобов'язань з екологічного податку.
Статтею 126 Податкового кодексу України закріплено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Враховуючи, що позивач не допускав порушення строку сплати узгодженого податкового зобов'язання, застосування податковим органом штрафу на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України є неправомірним.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №000971426 від 11.12.2014 року.
Присудити з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» судові витрати у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Степаненко