Справа № 816/4912/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р.Справа № 816/4912/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2015р. по справі № 816/4912/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісне підприємство "Екоенерго"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергосервісне підприємство "Екоенерго" (далі - ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго"), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.11.2014 р. №/2364 та №/2365.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2015р. по справі № 816/4912/14 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 19.02.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, перебуває на обліку, як платник податків у Кременчуцькій ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

З матеріалів справи слідує, що 23.10.2014 Кременчуцькою ОДПІ проведено перевірку ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго" з питання своєчасності сплати податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення від 24.01.2012 № та податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 24.01.2012 №.

Результати перевірки оформлені актом від 23.10.2014 року за № 1607/16-03-22-04/31493836 (а.с. 11-12).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, що полягало у несвоєчасній сплаті узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 52984,96 грн. та податку на прибуток у розмірі 67080,00 грн. (дата нарахування - 06.02.2012, дата сплати - 13.02.2012, кількість днів затримки - 7).

На підставі висновків акту перевірки від 23.10.2014 року за № 1607/16-03-22-04/31493836 та з посиланням на п. 126.1 статті 126 ПК України за затримку на 7 календарних днів сплати сум грошових зобов'язань з ПДВ у розмірі 52984,96 грн. та податку на прибуток у розмірі 67080,00 грн. до позивача застосовані штрафні санкції в розмірах 5298,50 грн. та 6708,01 грн., про що прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.11.2014 №/2365 та №/2364 відповідно (а.с. 15-16).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України (в редакції, чинній на момент винесення податкових повідомлень-рішень від 24.01.2012), у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі висновків акту перевірки від 10.01.2012 №87/23-209/31493836, за порушення ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго" пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1, 7.4.5 п7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.4.1 ст.4, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", Кременчуцькою ОДПІ 24.01.2012 прийняті податкові повідомлення-рішення №/195, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на суму 67486,25 грн., в тому числі 53989,00 грн. - основний платіж, 13497,25 грн. - штрафна /фінансова/ санкція, та №/196, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток" на суму 84357,50 грн, в тому числі 67486,00 грн. - основний платіж, 16871,50 грн. - штрафна /фінансова/ санкція) (а.с. 207-208).

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго" 24.01.2012 р., у адміністративному та судовому порядку не оскаржувались, у зв'язку з чим визначені вказаними рішеннями грошові зобов'язання за платежами "податок на додану вартість" в сумі 67486,25 грн. та "податок на прибуток" в сумі 84357,50 грн. набули статусу узгоджених грошових зобов'язань.

Виходячи з положень пункту 57.3 статті 57 ПК України граничним терміном сплати по зазначеним податковим повідомленням-рішенням є 06.02.2012.

У визначений податковим законодавством строк грошові зобов'язання за платежами "податок на додану вартість" в сумі 67486,25 грн. та "податок на прибуток" в сумі 84357,50 грн. позивачем не сплачені.

Таким чином, на підставі прийнятих Кременчуцькою ОДПІ податкових повідомлень-рішень від 24.01.2012 №/195 та №/196, з урахуванням наявної у товариства переплати з податку на додану вартість в сумі 1004,04 грн. та податку на прибуток підприємства в сумі 406,00 грн., станом на 06.02.2012 у ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго" виник податковий борг (без врахування штрафних /фінансових/ санкцій) по податку на додану вартість у розмірі 52984,96 грн. (53989,00 грн. - 1004,04 грн.) та податку на прибуток підприємства - 67080,00 грн. (67486,00 грн. - 406,00 грн).

Позивач звернувся до контролюючого органу з заявою про розстрочення вказаного податкового боргу.

Відповідно до абз. 1 п. 100.1 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Кременчуцькою ОДПІ 13.02.2012 року прийнято рішення №4 про розстрочення податкового боргу позивача в загальній сумі 159678,87 грн., в тому числі, боргу з податку на додану вартість в розмірі 52984,96 грн. та з податку на прибуток в розмірі 67080,00 грн. (а.с. 6).

На підставі вказаного рішення 13.02.2012 року між ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго" (платник) та Кременчуцькою ОДПІ (ДПІ) укладено договір про розстрочення податкового боргу №6.

Відповідно до умов вказаного договору ДПІ надає платнику розстрочення сплати податкового боргу на загальну суму 159678,87 грн. під проценти терміном з 13.02.2012 по 13.12.2012 (а.с. 7-8).

У подальшому, 12.04.2012 між сторонами було підписано додаток №1 щодо внесення змін до договору про розстрочення податкового боргу від 13.02.2012 №6 (а.с. 9-10).

Відповідач, в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскільки граничним строком сплати ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго" зазначених вище грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток є 06.02.2012 р., а рішення №4 про розстрочення податкового боргу з даних видів податків прийняте Кременчуцькою ОДПІ лише 13.02.2012 р., то позивачем допущено порушення вимог податкового законодавства у зв'язку з несвоєчасною сплатою (із затримкою на 7 днів) узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 52984,96 грн. та податку на прибуток в сумі 67080,00 грн.

Колегія судів приходить до висновку про безпідставність висновку відповідача, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 126 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг- сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Погашення податкового боргу підпунктом 14.1.152 даної статті Кодексу визначено як зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 ПК України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийняття Кременчуцькою ОДПІ 13.02.2012 року рішення №4 про розстрочення податкового боргу та укладення в цей же день між інспекцією та товариством договору №6 про розстрочення податкового боргу не є погашенням податкового боргу.

Оскільки згідно з вимогами статті 126 ПК України в зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10 або 20 відсотків саме погашеної суми податкового боргу (в залежності від кількості днів затримки такої сплати), джерелами погашення якого Кодексом визначено будь-яке майно такого платника податків або будь-які власні кошти, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів, прийняття Кременчуцькою ОДПІ 13.02.2012 рішення №4 про розстрочення податкового боргу та укладення в цей же день між інспекцією та товариством договору №6 про розстрочення податкового боргу безпідставно розцінено відповідачем як погашення податкового боргу ТОВ "Енергосервісне підприємство "Екоенерго".

Висновок відповідача про погашення боргу саме 13.02.2012 року спростовується також копіями платіжних доручень, відповідно до яких у період з 13.03.2012 р. по 13.12.2012 р. згідно установленого у договорі №6 від 13.02.2012 графіку сплачувались розстрочені суми боргу з податку на прибуток та з ПДВ (а.с. 31-86).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що спірні податкові повідомлення-рішення від 11.11.2014 №/2364 та №/2365 прийняті Кременчуцькою ОДПІ безпідставно в зв'язку з довільним тлумаченням норм ПК України, а відтак вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2015р. по справі № 816/4912/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.