Справа № 824/76/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/76/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Бурковської Ю.Т.,

представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представників відповідача Бежана Д.І. та Рачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У поданому до суду адміністративному позові фізична особа-підприємець ОСОБА_5 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що для декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження він 15 грудня 2014 року подав митному органу декларацію митної вартості, в якій правомірно визначив митну вартість товару (папки-реєстратори) із застосуванням основного методу щодо товарів, які імпортуються, за заявленою митною вартістю 644987,12 грн, в іноземній валюті 41054,00 долари США.

Однак посадовою особою митного органу було зазначено про необхідність надання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару.

У зв'язку з цим, ОСОБА_5 на підтвердження заявленої ним митної вартості товару, крім митної декларації, облікової картки, акту огляду товару, товаротранспортної накладної, коносаменту, інвойсу, контракту, відповідачу було додатково надано: прас-лист б/н від 19 грудня 2014 року, калькуляцію виробника товару б/н від 19 грудня 2014 року, висновок ДП «Держзовнішінформ» від 19 грудня 2014 року № 10/741, цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет.

Проте, незважаючи на подані документи, 23 грудня 2014 року відповідач необґрунтовано відмовив в митному оформленні поданої позивачем декларації та прийняв оскаржуване рішення за №408000011/2014/000001/1, яким здійснив коригування митної вартості товарів, що переміщувались позивачем через митний кордон України з урахуванням ціни на ідентичні товари в розмірі 3,0 S/кг, а не ціни 0,68 S/шт та 0,72 S/шт., за яку покупець придбав даний товар.

На підставі вказаного рішення м/п (митний пост) «Чернівці» надав позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032 від 23 грудня 2014 року.

На думку позивача, для визначення скоригованої митної вартості імпортованих ним товарів відповідач безпідставно використав другорядний метод визначення митної вартості товарів - резервний, а його доводи про те, що подані декларантом додаткові документи митну вартість не підтверджують, є формальними, поверхневими, безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Крім цього, позивач вказує, що 15 січня 2015 року він звернувся до відповідача із проханням розглянути подані додаткові документи, які підтверджують заявлену ним митну вартість вказаних товарів, що декларуються та винесення рішення про визнання заявленої митної вартості товарів і скасування рішення про коригування митної вартості товарів. При цьому надав додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. Однак листом за №457/24-70-25-02-21 від 19 січня 2015 року відповідач з формальних підстав відмовив позивачу у скасуванні рішення про коригування митної вартості товару №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року, чим спричинив грубе порушення його майнових прав та інтересів.

Позивач стверджує, що він надав митному органу повні та достовірні дані на підтвердження всіх числових значень складових заявленої митної вартості товару, проте митний орган неправомірно відмовив йому у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, безпідставно визначив митну вартість за резервним методом та прийняв незаконне рішення про коригування митної вартості товару й видав картку відмови у прийнятті митної декларації.

Відповідач надав суду заперечення проти позову у письмовій формі, в яких просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому зазначав про те, що у митниці було достатньо правових підстав для відмови у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю, адже подані позивачем документи містили розбіжності та не включали усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Вказував, що оскільки використані декларантом відомості щодо митної вартості товару не були підтверджені документально, то метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не міг бути застосований.

Митну вартість товару визначено митницею на основі резервного методу. При цьому за основу для визначення митної вартості товару в даному випадку було взято митну декларацію від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 за рівнем митної вартості 3,0$/кг (товар «Папка для зберігання документів, картона, форматом А4 з механізмом кріплення. Торговельна марка «DATUM». Виробник: ТОР SТАТІONERY СОМРАNY LLP. Країна виробництва СN», країна походження Китай).

Інформація ж про причини не застосування перших п'яти методів наведена в рішенні про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року, яке, як і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032, є правомірним.

Також зазначав про те, що подані позивачем 15 січня 2015 року додаткові документи не підтверджують заявлену митну вартість товару, а тому в митниці відсутні документально обґрунтовані підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

13 лютого 2015 року до суду через канцелярію представниками позивача було подано заяву про зміну (збільшення) позовних вимог.

В указані заяві позивач, крім раніше заявлених вимог, просив суд визнати незаконними дії Чернівецької митниці ДФС, які полягають у наданні відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості товарів та скасування рішення №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року про коригування митної вартості товарів та повернення наданої фінансової гарантії за МД №408040001/2014/019188 від 24 грудня 2014 року.

В судовому засіданні 17 лютого 2015 року представники позивача підтримали подану заяву про зміну (збільшення) позовних вимог.

Ухвалою суду від 17 лютого 2015 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання у журнал судового засідання, з посиланням на положення статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено у прийнятті заяви про зміну позовних вимог.

За таких обставин, в судовому засіданні представники позивача позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Разом з цим наголосили про безпідставність тверджень відповідача щодо наявності розбіжностей у документах, зокрема у контракті, які були подані позивачем до митного оформлення.

Також зазначили, що, на їх думку, відповідачем безпідставно та необґрунтовано за основу для визначення митної вартості товару було взято митну декларацію від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 за рівнем митної вартості 3,0$/кг. При цьому вказали про формальний підхід при проведенні з декларантом процедури консультації з метою вибору основи для визначення митної вартості.

Крім того, вказали, що згідно оскаржуваного рішення при визначенні митної вартості товару митним органом було безпідставно додатково враховано митне оформлення ідентичного товару «Папки зшивачі з картону» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 походженням з Китаю, здійснене ФОП ОСОБА_5 за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 18 травня 2013 року №4 за митною декларацією від 09 жовтня 2013 року №408040000/2013/014526 за самостійно визначеним декларантом рівнем митної вартості 3,0$/кг.

Зазначили, що декларантом, який є постійним та оптовим покупцем указаного товару, як при митному оформленні за МД №408040001/2014/018547 від 15 грудня 2014 року, так і вимогу контролюючого органу, а згодом і 15 січня 2015 року та в ході судового розгляду цієї справи було подано достатньо необхідних та можливих документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначеної за ціною договору, а тому оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представники відповідача, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, просили у їх задоволенні відмовити, надавши при цьому пояснення, аналогічні тим, що наведені у письмових запереченнях проти позову.

Вказали, що при здійсненні контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом Чернівецька митниця діяла відповідно до вимог Митного кодексу України, а ОСОБА_5 не було подано належних документів на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з нижченаведеного.

Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 подав до митного оформлення митну декларацію №408040001/2014/018547 з пакетом товаросупровідних документів (облікова картка, акт огляду товару, товаротранспортна накладна №260 від 11 грудня 2014 року, коносамент №GHSZ1410137 GHSZ0000552 від 31 жовтня 2014 року, інвойс, контракт №4 від 18 травня 2013 року) для здійснення митного оформлення товару «Папки зшивачі з картону»: папка-реєстратор на кільцях, з ПВХ покриттям з зовнішнього боку, торгова марка Leader, розфасовані по 50 штук в коробці: Артикул 87612 - формат А4-7см-285000 шт.; Артикул 87622 - формат А4-5см-16200 шт; папка-реєстратор на кільцях, з ПВХ покриттям з зовнішнього та внутрішнього боку, торгова марка Leader, розфасовані по 50 штук в коробці: Артикул 99612 - формат А4-7см-5950 шт.; Артикул 99622 - формат А4-5см-5450 шт. Всього 56100 шт.

Заявлена митна вартість товару згідно декларації митної вартості товару становить 41054,00 дол. США, що складає 644987,12 грн (0,68 S/шт та 0,72 S/шт).

Митну вартість було визначено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (покупець) та китайською компанією «TAISHAN JINRI STATIONERY PLASTIC CO.LTD» (продавець) було укладено контракт №4 від 18 травня 2013 року, відповідно до пункту 1 якого продавець прийняв на себе зобов'язання виготовляти та поставляти товар, а покупець - приймати та оплачувати ці товари в порядку та на умовах, вказаних у контракті. Поставка товарів здійснюється протягом всього періоду дії цього контракту у відповідності до інвойсів продавці. Найменування та кількість товарів по даному контракту визначається згідно інвойсу кожної окремої партії. Загальна вартість товарів, які поставляються по даному контракту складає 200000 доларів США.

Відповідно до пункту 2 указаного контракту ціна на товари визначається для кожної партії та зазначається в інвойсах на конкретну поставку.

Згідно поданого декларантом інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 ціна товару- двосторонні та односторонні ПВХ папки-реєстратори становить 0,68 S/шт та 0,72 S/шт відповідно.

В ході здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару митним органом встановлено, що документи, подані до митного оформлення, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, а саме:

- згідно пункту 3 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 постачальник зобов'язаний здійснити та організувати завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу, при цьому згідно пункту 5.2 зовнішньоекономічного контракту оплата здійснюється покупцем шляхом передоплати або з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів згідно базису поставки згідно інвойсу, виставленого на партію товару;

- згідно пункту 5.2 зовнішньоекономічного контракту оплата здійснюється покупцем шляхом передоплати або з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів згідно базису поставки згідно інвойсу, виставленого на партію товару, при цьому у інвойсі поданому до митного оформлення від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 відсутня будь-яка інформація щодо умов оплати за товар;

- згідно поданої до митного оформлення цінової пропозиції, папки з артикулами 87612 та 87622 мають двошарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - одношарове покриття, при цьому згідно інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 та пакувального листа від 31.10.2014 б/н папки з артикулами 87612 та 87622 мають одношарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - двошарове покриття.

У зв'язку з цим, 15 грудня 2014 року посадовою особою митного органу запропоновано декларанту надати додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці декларації митної вартості.

Було запропоновано надати:

1) висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару на широкий асортимент товарів для незалежного кола покупців, які можливо розповсюдити на імпортну партію товарів;

3) виписку з бухгалтерської документації щодо здійснення авансового платежу відповідно до пункту 3 зовнішньоекономічного контракту № 4 від 18 травня 2013 року;

4) інформацію біржових організацій про вартість сировини для виготовлення товару.

Також вказано, що відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості товару.

На виконання указаних вимог позивачем надано:

1) прайс-лист б/н від 19 грудня 2014 року;

2) калькуляцію виробника товару б/н від 19 грудня 2014 року;

3) висновок ДП «Держзовнішінформ» від 19 грудня 2014 року №10/741;

4) цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет.

За результатами опрацювання зазначених документів митний орган дійшов таких висновків:

- прайс-лист виробника товару не може виступати в якості документа для підтвердження митної вартості, оскільки він не містить жодного посилання на термін дії, тобто неможливо визначити, чи вказана у ньому вартість товарів дійсна на момент здійснення поставки оцінюваного товару;

- калькуляція виробника товару не підтверджує числових складових заявленої митної вартості товару, оскільки при перерахунку всіх зазначених у ній витрат, загальна сума становить 644,69 $, при цьому наявна примітка, яка вказує, що зазначені витрати покривають до 1000 одиниць товару, усереднена вартість витрат (0,64469 $/шт), тобто її неможливо співставити з числовими складовими заявленої декларантом митної вартості. У наданій калькуляції відсутні будь-які дані щодо товару, для якого дана калькуляція є дійсною, відсутні посилання на виставлений виробником товару інвойс чи прайс-лист, тобто інформацію, вказану у калькуляції, неможливо співставити із оцінюваною партією товарів. Крім того, не вказано також відсоток прибутку виробника, який зазвичай закладається у вартість товару;

- висновок ДП «Держзовнішінформ» від 19 грудня 2014 року №10/741 не може бути врахований, оскільки у ньому аналіз вартості товару проведено поверхнево, даний висновок ґрунтується тільки на підставі поданих до митного оформлення документах (зовнішньоекономічного контракту та інвойсі від 31 жовтня 2014 року UVG14-01), тобто при підготовці висновку не враховувалась залежність впливу якісних характеристик та інших чинників на кінцеву вартість продукції. Зокрема, у висновку зазначено суперечливі положення зовнішньоекономічного контракту щодо можливості здійснення передоплати або відтермінування платежу, але можливість збільшення вартості товару у разі відтермінування платежу не вивчено. Також не зазначено конкретних посилань на сайти з мережі Інтернет використаних в якості основи для порівняння. Отже, інформація надана у даному висновку не врахована, так як вона є підготовленою формально;

- цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет не можуть виступати в якості документа для підтвердження митної вартості, оскільки носять інформативний характер, проте жодним чином не підтверджують числових значень складових заявленої митної вартості.

Виписку з бухгалтерської документації щодо здійснення авансового платежу відповідно до пункту 3 зовнішньоекономічного контракту та інформацію біржових організацій про вартість сировини для виготовлення товару декларантом не було надано.

За результатами проведеного аналізу та опрацювання документів поданих до митного оформлення, а також додаткових документів, наданих декларантом, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Відповідно до прийнятого рішення митну вартість товару скориговано до 75504,00 дол. США.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості між митним органом та декларантом було проведено консультацію, за результатами якої обрано метод визначення митної вартості - резервний.

При цьому, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року, методи визначення митної вартості товару, що передували обраному (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість)), не були використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів.

На підставі аналізу митної вартості товарів, раніше визнаних (визначених) митними органами, за основу для визначення митної вартості товару в даному випадку взято митну декларацію від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 за рівнем митної вартості 3,0$/кг (товар «Папка для зберігання документів, картона, форматом А4 з механізмом кріплення. Торговельна марка «DATUM». Виробник: ТОР SТАТІONERY СОМРАNY LLP. Країна виробництва СN», країна походження Китай).

Також при визначенні митної вартості товару митним органом було додатково враховано митне оформлення ідентичного товару «Папки зшивачі з картону» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 походженням з Китаю, здійснене ФОП ОСОБА_5 за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 18 травня 2013 року №4 за митною декларацією від 09 жовтня 2013 року №408040000/2013/014526 за самостійно визначеним декларантом рівнем митної вартості 3,0$/кг.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року м/п (митний пост) «Чернівці» надав позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032, в якій причиною відмови вказано не підтвердження числових значень складових митної вартості декларантом, передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України.

Також роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подання нової митної декларації із зазначенням рівня митної вартості товарів відповідно до рішення про корегування митної вартості №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Не погоджуючись з такими рішеннями митного органу, ОСОБА_5 15 січня 2015 року звернувся до Чернівецької митниці ДФС з проханням винести рішення про визнання заявленої митної вартості товару та скасування прийнятого рішення. При цьому надав додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, а саме:

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 87612 (оригінал та переклад);

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 87622 (оригінал та переклад);

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 99612 (оригінал та переклад);

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 99622 (оригінал та переклад);

- запит щодо терміну дії прайс-листа та умов оплати товару від 08 січня 2015 року (оригінал та переклад);

- відповідь на запит щодо терміну дії прайс-листа та умов оплати товару (оригінал та переклад);

- довідку Чернівецької ТПП №2 від 12 січня 2015 року щодо вартості сировини;

- довідку Чернівецької ТПП №3 від 12 січня 2015року щодо вартості сировини; цінові пропозиції світових виробників на аналогічні товари; завірену копію диплому перекладача та свідоцтва про шлюб.

Листом за №457/24-70-25-02-21 від 19 січня 2015 року Чернівецька митниця ДФС відмовила заявнику у скасуванні рішення про коригування митної вартості товару №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

В зазначеному листі указано, зокрема, наступне.

Калькуляція виробника товару під артикулом №87612 не може слугувати додатковим документом для підтвердження митної вартості товару. При перевірці зазначених у калькуляції даних встановлено, що вага однієї папки 0,514кг, при цьому згідно з упаковочним листом від 31 жовтня 2014 року б/н, поданого при митному оформленні, вага однієї папки становить 0,46 кг. Таким чином, вказана калькуляція не стосується імпортованого товару, який оцінюється.

Калькуляція виробника товару під артикулом №87622 не може слугувати додатковим документом для підтвердження митної вартості товару, так як при перевірці зазначених у калькуляції даних встановлено, що вага однієї папки 0,514кг, при цьому згідно з упаковочним листом від 31 жовтня 2014 року б/н, поданого при митному оформленні, вага однієї папки становить 0,42 кг. Таким чином, вказана калькуляція не стосується імпортованого товару, який оцінюється.

Калькуляція виробника товару під артикулом №99612, не може слугувати додатковим документом для підтвердження митної вартості товару, так як при перевірці зазначених у калькуляції даних встановлено, що вага однієї папки 0,542кг, при цьому згідно з упаковочним листом від 31 жовтня 2014 року б/н, поданого при митному оформленні, вага однієї папки становить 0,48 кг. Таким чином, вказана калькуляція не стосується імпортованого товару, який оцінюється.

Калькуляція виробника товару під артикулом №99622 не може слугувати додатковим документом для підтвердження митної вартості товару, так як при перевірці зазначених у калькуляції даних встановлено, що вага однієї папки 0,542кг, при цьому згідно з упаковочним листом від 31 жовтня 2014 року б/н, поданого при митному оформленні, вага однієї папки становить 0,44 кг. Таким чином, вказана калькуляція не стосується імпортованого товару, який оцінюється.

Калькуляції виробника товару не підтверджують числових складових заявленої митної вартості товару, оскільки при перерахунку всіх зазначених у них витрат, загальна сума становить 644,69 $ та 682,32$ відповідно, при цьому наявна примітка, яка вказує, що зазначені витрати покривають до 1000 одиниць товару, усереднена вартість витрат (0,64469 $/шт. та 0,68232$/шт.), тобто її неможливо співставити з числовими складовими заявленої декларантом митної вартості. Крім того, не вказано також відсоток прибутку виробника, який зазвичай закладається у вартість товару.

Прайс-лист не може бути врахований, оскільки даний документ є ціновою пропозицією для ФОП ОСОБА_5 лише на товари, вартість яких оцінюється, та не містить даних на широкий асортимент товарів для незалежного кола покупців, які можливо розповсюдити на імпортовану партію товару.

Щодо термінів та умов оплати, згідно пункту 3 зовнішньоекономічного контракту постачальник зобов'язаний здійснити та організувати завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу, при цьому згідно пп. 9.3 зовнішньоекономічного контракту всі зміни та доповнення до контракту будуть вважатися дійсними, якщо вони оформлені в письмовому вигляді і підписані належним чином уповноваженими представниками обох сторін. Таким чином, оскільки зміни та доповнення до контракту в частині термінів та умов оплати відсутні, умова щодо організації завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу є чинною та діючою. Враховуючи вищезазначене, відповідь на запит щодо умов оплати товару суперечить зовнішньоекономічному контракту та не може бути прийнята до уваги.

Довідки Чернівецької ТПП №2, №3 не можуть бути враховані, оскільки аналіз вартості товару є необгрунтованим. Даний висновок ґрунтується на підставі ресурсів Інтернет без зазначення конкретних посилань на сайти з мережі Інтернет, використаних в якості цінової інформації. Отже, інформація надана у даному висновку не врахована, так як вона є підготовленою формально.

Цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет не можуть виступати в якості документа для підтвердження митної вартості, оскільки носять інформативний характер, проте жодним чином не підтверджують числових значень складових заявленої митної вартості.

Отже, за висновками митного органу, надані ОСОБА_5 15 січня 2015 року додаткові документи не підтверджують заявлену митну вартість товару, а тому в митниці відсутні документально обґрунтовані підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товару №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

За таких обставин, ОСОБА_5 звернувся до адміністративного суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Перевіривши правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про корегування митної вартості та оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України).

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу, якою передбачені методи визначення митної вартості товарів.

Частиною першою та другою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації

Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;в) на основі віднімання вартості;г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів (митні органи) мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім цього, суд враховує правову позицію в даних спірних правовідносинах Верховного Суду України, викладену, зокрема, у постанові від 29 травня 2012 року у справі №21-91а12: «За умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації; а також витребування цим органом всього переліку документів, передбачених пунктом 11 Порядку № 1766, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, касаційний суд дійшов правильного висновку про протиправність рішення цього органу щодо застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування попередніх п'яти, як це встановлено частиною п'ятою статті 266 МК, та без обґрунтування неможливості їх застосування».

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на наведені норми процесуального права, суд відзначає, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

З оскаржуваного рішення про корегування митної вартості товарів вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідачем встановлено розбіжності в документах, які було подані декларантом до митного оформлення на підтвердження заявленої ним митної вартості.

Як уже зазначалось вище, наявність розбіжності у поданих декларантом до митного оформлення документах є однією з підстав, визначених частиною третьої статті 53 МК України, для органу доходів і зборів вимагати від декларанта додаткових документів.

Розбіжності в документах, на думку контролюючого органу, полягали у суперечливості пунктів 3 та 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4, а також у помилці в описі товару в інвойсі та в пакувальному листі на партію товару, який ввозився на митну територію України.

Відповідач стверджував, що надання відстрочки платежів по контракту (пункт 5.2 контракту) суперечить умові про обов'язкове завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу (пункт 3 контракту). При цьому у інвойсі поданому до митного оформлення від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 відсутня будь-яка інформація щодо умов оплати за товар.

Також в судовому засіданні відповідач вказував про те, що будь-яких змін чи доповнень до контракту в письмовому вигляді, у т.ч. і щодо умов оплати, як це передбачено пунктом 9.3 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4, позивачем надано не було.

Водночас суд, дослідивши зовнішньоекономічний контракт від 18 травня 2013 року №4, вважає, що наведені пункти контракту не є суперечливими.

Так, пунктом 5.2 передбачено два шляхи опалити товару: шляхом передоплати або з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів згідно базису поставки на підставі інвойсу, виставленого на партію товару.

В даному випадку позивачем було обрано оплату товару з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів (до 28 квітня 2015 року) згідно базису поставки на підставі інвойсу, виставленого на партію товару.

Пунктом же 3 контракту передбачено обов'язок постачальника організувати завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу.

При цьому, як пояснили представники позивача, який згідно зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 є покупцем, даний пункт визначений за ініціативою самого покупця для недопущення несвоєчасної поставки вже оплаченого ним товару, а в разі здійснення оплати з відстрочкою платежу, продавець не несе вказаного обов'язку.

Крім цього, в ході судового розгляду справи, позивачем на підтвердження здіснення ним оплати за канцелярські товари згідно зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 на підставі інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 було надано платіжне доручення №1 від 11 лютого 2015 року, відповідно до якого позивачем оплачено 38604 дол. США.

Таким чином, висновок органу доходів і зборів про наявність розбіжностей в зовнішньоекономічному контракті від 18 травня 2013 року №4 щодо умов оплати за товар є помилковим.

Також в рішенні про корегування митної вартості товарів зазначено, що згідно поданої до митного оформлення цінової пропозиції, папки з артикулами 87612 та 87622 мають двошарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - одношарове покриття, при цьому згідно інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 та пакувального листа від 31.10.2014 б/н папки з артикулами 87612 та 87622 мають одношарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - двошарове покриття.

Тобто, на думку відповідача, мала місце помилка в описі товару, в інвойсі та в пакувальному листі на партію товару, який ввозився на митну територію України.

Поряд з цим, як пояснили в судовому засіданні представники позивача, така помилка є суто технічною.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що при митному оформленні товару на підтвердження заявленої митної вартості позивач, крім інших документів, подав лист продавця-виробника із зауваженнями, в якому зазначено про помилки та виправлено їх.

Отже, технічна помилка щодо опису товару в ціновій пропозиції та в інвойсі й пакувальному листі була фактично усунена декларантом під час митного оформлення товару.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про помилковість тверджень органу доходів і зборів щодо наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товарів за ціною договору.

Позивачем відповідно до частини першої та другої статті 53 МК України одночасно з митною декларацією №408040001/2014/018547 від 15 грудня 2015 року було подано органу доходів і зборів необхідні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: облікову картку, акт огляду товару, товаротранспортну накладну №260 від 11 грудня 2014 року, коносамент №GHSZ1410137 GHSZ0000552 від 31 жовтня 2014 року, інвойс від 31 жовтня 2014 року UVG14-01, контракт №4 від 18 травня 2013 року, експертну декларацію від 31 жовтня 2014 року, лист продавця-виробника із зауваженнями.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин та беручи до уваги положення частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень на стадії перевірки поданих позивачем документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено, недобросовісно й нерозсудливо.

Також суд звертає увагу на те, що прийшовши до висновку про наявність розбіжностей у документах, поданих позивачем до митного оформлення, та вказавши у митній декларації на документи, які потрібно додатково надати позивачу на підтвердження заявленої ним митної вартості товару, контролюючий орган не зазначив обставини, які ці документи повинні підтвердити.

Викладене дає підстави дійти висновку про протиправність оскаржуваного позивачем рішення про корегування митної вартості товарів.

До того ж, в судовому засіданні відповідач не довів те, що витребувані митним органом у декларанта документи, зокрема, такі як: висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару на широкий асортимент товарів для незалежного кола покупців, які можливо розповсюдити на імпортну партію товарів; інформація біржових організацій про вартість сировини для виготовлення товару, є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце, на думку митного органу, в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару й полягали у суперечливості пунктів 3 та 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 (щодо умов оплати товару), а також у помилці в описі товару в інвойсі та в пакувальному листі на партію товару, який ввозився на митну територію України.

Поряд з цим позивачем на вимогу органу доходів і зборів було надано: прайс-лист б/н від 19 грудня 2014 року; калькуляцію виробника товару б/н від 19 грудня 2014 року; висновок ДП «Держзовнішінформ» від 19 грудня 2014 року №10/741; цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет, за результатами опрацювання яких митний орган дійшов висновку, що вони не підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару.

В ході дослідження судом наявних у справі письмових доказів відповідачем, всупереч положенням частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не було аргументовано доведено, що надані позивачем на вимогу органу доходів і зборів документи, в сукупності із наданими 15 грудня 2014 року до митного оформлення документами, не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару за основним методом.

Не доведено відповідачем на підставі належних доказів і те, що визначити митну вартість товару за другим-п'ятим методом було неможливим. Тобто не доведено правомірність незастосування кожного наступного методу і обґрунтованих причин незастосування попереднього методу визначення митної вартості товарів.

Судом встановлено, що обравши резервний метод визначення митної вартості товару, відповідачем за основу було взято декларацію від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 за рівнем митної вартості 3,0$/кг (товар «Папка для зберігання документів, картона, форматом А4 з механізмом кріплення. Торговельна марка «DATUM». Виробник: ТОР SТАТІONERY СОМРАNY LLP. Країна виробництва СN», країна походження Китай).

Водночас з указаної декларації вбачається, що задекларований у ній товар ввезено товариством з обмеженою відповідальністю «Будпостач-Інвест» у значно меншій кількості, ніж фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та на інших комерційних умовах.

Митним органом не доведено те, що митна вартість 3,0$/кг, вказана у декларації від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115, була найменшою вартістю із альтернативних згідно наявної у митного органу інформації станом на час прийняття оскаржуваного рішення про корегування митної вартості товару.

Наданий відповідачем витяг з центральної бази даних ЄАІС міністерства доходів і зборів від 14 лютого 2015 року не доводить тверджень митного органу про те, що митна декларація від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 була єдиним випадком по Україні розмитнення товару за аналогічним кодом УКТЗЕД.

Також згідно рішення Чернівецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року при визначенні митної вартості товару митним органом було додатково враховано митне оформлення ідентичного товару «Папки зшивачі з картону» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 походженням з Китаю, здійснене ФОП ОСОБА_5 за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 18 травня 2013 року №4 за митною декларацією від 09 жовтня 2013 року №408040000/2013/014526 за самостійно визначеним декларантом рівнем митної вартості 3,0$/кг.

З проводу вказаної декларації представники позивача пояснили, що заявлена ОСОБА_5 митна вартість аналогічного товару з урахуванням доставки з Китаю до Одеси скорегована декларантом під незаконним впливом митного органу до 606956,45 грн, що за курсом 7.993 становить 75936 долари США, що майже вдвічі більше її реальної вартості. Тому вартість за 1 кг аналогічного товару, визнана митним органом в жовті 2013 року становить 75936/25312 та дорівнює 3,00 долари США.

Крім цього, судом встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом та з метою скасування рішення Чернівецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року ОСОБА_5 було подано 15 січня 2015 року до Чернівецької митниці ДФС ряд додаткових документів: калькуляцію виробника товару під артикулом № 87612 (оригінал та переклад); калькуляцію виробника товару під артикулом № 87622 (оригінал та переклад); калькуляцію виробника товару під артикулом № 99612 (оригінал та переклад); калькуляцію виробника товару під артикулом № 99622 (оригінал та переклад); запит щодо терміну дії прайс-листа та умов оплати товару від 08 січня 2015 року (оригінал та переклад); відповідь на запит щодо терміну дії прайс-листа та умов оплати товару(оригінал та переклад); довідку Чернівецької ТПП № 2 від 12 січня 2015 року щодо вартості сировини; довідку Чернівецької ТПП № 3 від 12 січня 2015року щодо вартості сировини; цінові пропозиції світових виробників на аналогічні товари; завірену копію диплому перекладача та свідоцтва про шлюб.

Розглянувши вказані документи, Чернівецька митниця ДФС відмовила заявнику у скасуванні рішення про коригування митної вартості товару №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Вказуючи, що надані ОСОБА_5 калькуляції виробника товару не можуть слугувати додатковим документом для підтвердження митної вартості товару, відповідач виходив з невідповідності ваги однієї папки, що зазначена у калькуляціях, вазі в упаковочному листі від 31 жовтня 2014 року б/н, поданого при митному оформленні, та дійшов висновку, що надані калькуляції не стосуються імпортованого товару, який оцінюється.

Поряд з цим в судовому засіданні представники позивача пояснили та надали лист китайської компанії «TAISHAN JINRI STATIONERY PLASTIC CO.LTD» від 27 січня 2015 року з інформацією про те, що вагу папок в указаних вище калькуляціях зазначено з урахуванням відходів виробництва. Згідно калькуляції компанії «TAISHAN JINRI STATIONERY PLASTIC CO.LTD» від 31 жовтня 2014 року вартість витрат для виготовлення товарів під артикулами №87612 та №87622 складає 0,64469 $/шт., а під артикулами №99612 та №99622 - 0,68232 $/шт., що є собівартістю продукції. Ціна, по якій товар реалізується ФОП ОСОБА_5, становить 0,68$ та 0,72$. Заробіток компанії від реалізації складає орієнтовно 5% та включений у ціну товару.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем при митному оформленні товару, а потім і на вимогу митного органу та при зверненні 15 січня 2015 року до Чернівецької митниці ДФС було надано достатньо необхідних та можливих документів на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Надані позивачем для митного оформлення документи не містять розбіжності, а їх данні піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару.

До того ж, в ході розгляду справи позивачем на підтвердження своїх доводів стосовно правильності визначення ним митної вартості товарів саме за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), було надано платіжне доручення №1 від 11 лютого 2015 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_5 оплачено 38604,00 дол. США за канцелярські товари згідно контракту від 18 травня 2013 року №4.

Зазначена сума відповідає сумі, що вказана в інвойсі від 31 жовтня 2014 року UVG14-01.

Відповідач - суб'єкт владних повноважень в ході розгляду цієї адміністративної справи не довів суду правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

За таких обставин, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

З огляду на те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032 була прийнята відповідачем у зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року, яке суд вважає протиправним, та зважаючи, що позовна вимога про її скасування є похідною від попередньої вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, суд приходить до висновку про наявність правових підстав і для задоволення позову в частині визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки в даному випадку судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, то позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України судовий збір, сплачений ним за подання цього позову згідно квитанції №182 від 21 січня 2015 року у розмірі 73,08 грн.

Керуючись статтями 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 04 березня 2015 року.