Справа № 253/7899/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м. Київ К/800/18033/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Кобилянського М.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У червні 2013 року ОСОБА_5 через представника звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області (далі - управління ПФУ) про визнання неправомірною відмови в призначенні пенсії за віком як багатодітній матері, зобов'язання призначити пенсію за віком з 23 квітня 2013 року.

Позов обґрунтувала тим, що вона має право на призначення дострокової пенсії за віком, оскільки народила і виховала п'ятеро дітей, досягла 55-річного віку та має 15 років трудового стажу. Вважала відмову відповідача в призначенні їй пенсії з підстави постійного проживання в Сполучених Штатах Америки проявом дискримінації за ознакою місця проживання, що є порушенням законодавства України та міжнародної судової практики.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 11 жовтня 2013 року позов задоволено повністю.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник позивача ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати ухвалене ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Скаргу обґрунтовує доводами, аналогічними викладеним у позовній заяві.

В запереченні на касаційну скаргу управління ПФУ зазначає про відсутність підстав для призначення пенсії за віком позивачу, яка не проживає в Україні.

Справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6

Позивач має загальний трудовий стаж з 05.04.1977 р. по 27.11.1988 р., що підтверджується копією трудової книжки.

23 квітня 2013 року позивач через свого представника, який діє за довіреністю, звернулась до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії як багатодітній матері. До заяви були додані: копія трудової книжки, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, копії свідоцтв про народження дітей, копія довіреності.

Управління ПФУ листом від 13.05.2013 р. № 132(131/1)/Ю-26-01-02 відмовило в призначенні позивачу пенсії, посилаючись на те, що згідно зі статтю 92 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії не призначаються громадянам, які виїхали за кордон, та що після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 07.10.2009 р. законодавчо це питання так і не було врегульовано.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право ОСОБА_5 як багатодітної матері на дострокове отримання пенсії за віком відповідачем не заперечується. Водночас відмова управління ПФУ в призначенні позивачу такої пенсії з мотивів її постійного проживання у США є неправомірною, зважаючи на рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009, яким визнано неконституційними положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання (перебування) за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір.

Колегія суддів погоджується з наведеною судом мотивацією неправомірності відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії.

Разом з тим, зобов'язавши управління ПФУ призначити позивачу пенсію за віком, районний суд не перевірив, чи має право ОСОБА_5 на її призначення, враховуючи, що трудовою книжкою підтверджується її трудовий стаж лише з 05.04.1977 р. по 27.11.1988 р., тоді як абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для призначення дострокової пенсії за віком жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, вимагається наявність не менше 15 років страхового стажу.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції постанову про відмову в задоволенні позову обґрунтував тим, що подані позивачем документи для призначення пенсії не відповідали вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, в частині подання ксерокопій документів замість їх оригіналів або нотаріально засвідчених копій.

При цьому апеляційний суд не зазначив, чи було подання неналежним чином оформлених документів підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії, а якщо так, то якою нормою чинного законодавства України передбачено прийняття органом Пенсійного фонду рішення про відмову в призначенні пенсії з такої підстави.

Порушення судами обох інстанцій норм матеріального права і неповне встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, згідно із статтею 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених судових рішень і направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Враховуючи зміну територіальної підсудності Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції (розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. № 2710/38-14) справа направляється на новий розгляд до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати постанову Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 11 жовтня 2013 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Кобилянський М.Г.