Справа № 806/8590/13-а
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Житомир справа № 806/8590/13-a

категорія 8.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Степанова П.В.,

представника позивача Весельської М.О.,

представника відповідача Синицької Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2013 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" звернулось до суду з позовом, у якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 13 грудня 2013 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 16033 грн основного платежу і 8017 грн штрафних (фінансових) санкцій.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для прийняття оспорюваного рішення стали висновки контролюючого органу про непідтвердження реальності здійснення господарської діяльності та відносин продавця ПП "Клін-Маркет" з контрагентами, перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування, неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгах постачання і придбання ТМЦ, а також відомості про повідомлення керівником ПП "Клін-Маркет" про те, що жодного відношення до діяльності підприємства він не має, первинні документи ним не підписувалися. Однак з вказаним позивач не погоджується, оскільки реальність здійснення операцій з ПП "Клін-Маркет" підтверджується договором поставки, рахунками-фактурами, видатковою і податковою накладною, оплата ТМЦ здійснена у безготівковій формі, подальше використання придбаних ТМЦ підтверджується актами списання і карткою рахунку 205.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила у відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у письмовому запереченні (а.с.50-52).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що за результатами позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" з питань фінансово-господарських взаємовідносин з приватним підприємством "Клін-Маркет" за період з 01.11.2010 року по 31.03.2011 року, проведеної працівниками Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області складено акт № 3395/22-01/33644098 від 25.11.2013 року (а.с. 10-19), яким виявлено порушення пункту 44.1 статті 44, статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 16033 грн за листопад 2010 року.

На підставі вказаного акта контролюючим органом 13.12.2013 року прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с. 8) про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 16033 грн. основного платежу та 8017 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Порушення, на підставі якого прийнято оспорюване рішення, встановлено на підставі наступних висновків (а.с.17-18) акту перевірки.

У листопаді 2010 року ТОВ "Житомирський картонний комбінат" було отримано від ПП "Клін-Маркет" плити аеродромні ПАГ 14 2х6х14 у кількості 37 шт. на суму 96200 грн, у тому числі ПДВ 16033,33 грн.

При проведеному аналізі відхилень згідно з Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ "Житомирський картонний комбінат" та його контрагентів за листопад 2010 року встановлено розбіжність по контрагенту ПП "Клін-Маркет" в сумі 16033 грн.

Перевіркою фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ "Житомирський картонний комбінат" з ПП "Клін-Маркет" на підставі наданих до перевірки документів обліку та згідно матеріалів, які отримані від ДПІ у Приморському районі м. Одеса - акту від 01.04.2011 року № 432/23-513/36612865 про неможливість проведення документальної перевірки ПП "Клін-Маркет" щодо документального підтвердження господарських відносин з контрагентами за березень-листопад 2010 року, постанови про відкриття кримінальної справи від 20 квітня 2012 року щодо групи осіб, які створили "конвертаційний центр" у період 2008-2011 роки, в т.ч. і по керівнику ПП "Клін-Маркет" ОСОБА_3, пояснення керівника ПП "Клін-Маркет" ОСОБА_3 щодо його непричетності до діяльності ПП "Клін-Маркет" встановлено, що в порушення пункту 44.1 статті 44, статті 198 Податкового кодексу України ТОВ "Житомирський картонний комбінат" безпідставно включено до складу податкового кредиту ПДВ з вартості ТМЦ в сумі 16033 грн., які отримано у перевіреному періоді від осіб, які мають певні ознаки фіктивності та в ланцюгах поставок яких не підтверджено походження товару та реальність здійснення господарської діяльності, та, відповідно, занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, в сумі 16033 грн. за листопад 2010 року.

Отримані супровідні документи на товар не мають юридичної сили і не дають права платнику податків на формування податкового кредиту по податку на додану вартість, відповідно до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу.

Суд погоджується з висновками контролюючого органу з наступних підстав.

Відповідно пункту 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

В силу вимог підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї ж статті Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (пункт 1.1 статті 1).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 вказаного Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4 статті 201 ПК України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Із системного аналізу вказаних вище норм вбачається, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги).

Встановлено, що 11.10.2010 року між позивачем (Покупець) і Приватним підприємством "Клін-Маркет" (Постачальник) укладено договір поставки № 60/П (а.с. 20-22), за умовами якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати партіями у власність Покупцеві залізобетонні плити ПАГ-14 розмірами в плані 6х2 і товщиною 14 см, виготовлені з важкого бетону в кількості 100 шт., а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити їх.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано видаткову накладну (а.с. 23), акти списання товаро-матеріальних цінностей (а.с. 26-32), виписки з банку (а.с.83-85), товарно-транспортні накладні (а.с.90-94), картки рахунку 205,631 (а.с.25,86,87), оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 (а.с.88, 88а).

Крім того, позивачем надано податкову накладну № 4787 від 19.11.2010 року (а.с. 24, 89).

Форма податкової накладної та порядок її заповнення затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 165, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за N 233/2037 (у редакції, чинній на момент складання податкової накладної, далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Пунктом 5 цього Порядку визначено, що податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у пункті 2 Порядку.

За правилами заповнення податкової накладної, встановленими у пункті 18 Порядку, всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів (послуг) і не скріплюється його печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП "Клін-Маркет" зареєстроване рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 13 серпня 2009 року. Керівник підприємства- ОСОБА_3.

В той же час в матеріалах справи міститься копія вироку Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013 року, яким затвердженого угоду, укладену 29 травня 2013 року у приміщенні прокуратури Одеської області між старшим прокурором прокуратури Одеської області та обвинувачем ОСОБА_3 про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України (пособництво у створенні фіктивного суб'єкта підприємницької діяльності - ПП "Клін-Маркет" з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі), а також визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого вказаними нормами Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 1 ст. 205 КК України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

Згідно з підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97 платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Верховний Суд України висловив правову позицію щодо застосування цих правових норм та зазначив, що неналежним чином оформлена (підписана невідомою особою) податкова накладна не може бути підставою для нарахування податкового кредиту за наявності фактів, що ставлять під сумнів реальність поставки (постанова від 21.01.2011 року у справі за позовом ТОВ "СІБ" до ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення).

Отже, за умови набуття законної сили вказаним вище вироком, встановлені у межах судового процесу обставини фіктивності підприємницької діяльності ПП "Клін-Маркет" нівелюють товарність господарських операцій позивача з цим підприємством, а отже і правомірність формування позивачем податкового кредиту за операціями з ним.

Відповідно до частини 4 статті 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Оскільки вироком суду керівника ПП "Клін-Маркет" визнано винним у пособництві в створенні фіктивного ПП "Клін-Маркет", отже, виписану від його імені податкову накладну не можна вважати належно оформленим та підписаним повноважною особою звітним документом, який посвідчує факт придбання товарів, а тому віднесення відображеної у ній суми ПДВ у розмірі 16033 грн до податкового кредиту є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 13.12.2013 року є правомірним і скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2013 р. відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 25 лютого 2015 р.