Справа № 803/1978/14
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 10743/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 3.11.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького міського відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області, управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Луцького міського відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області, управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправними дії Луцького міського відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон; щодо вимоги надання фотокопій паспорта громадянина України; щодо вимоги про надання письмової заяви-доручення для оформлення довідки про несудимість; щодо вимог про оплату послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн.; щодо вимог про оплату за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.

Позивач просив зобов'язати Луцький міський відділ управління Державної міграційної служби України у Волинській області повторно розглянути питання щодо оформлення та видачі йому паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ним документів та відповідно до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231; зобов'язати першого заступника начальника УДМС України у Волинській області Чернишева О.В. привести інформаційні картки адміністративних послуг оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у відповідність до законодавства України, виключивши з п.п. 11.1 та 11.2 посилання на постанови КМУ України № 1098 та № 795, та оплати згідно цих постанов.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 3.11.2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Луцького міського відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстави ненадання квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта в розмірі 120 грн.

Зобов'язано Луцький міський відділ управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти за особистим зверненням документи ОСОБА_1 для розгляду питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України за кордон в розмірі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта в розмірі 120 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Державної міграційної служби України у Волинській області, яке, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що 7.10.2012 року набрав чинності Закон України «Про адміністративні послуги» від 6.09.2012 року № 5203, за змістом ст. 1 якого, оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон є адміністративною послугою, спрямованою на набуття громадянами України права виїзду за кордон, а підрозділи ДМС України - суб'єкти, які надають цю адміністративну послугу. Цим Законом № 5203 упроваджено ідею служіння держави громадянам, забезпечення реалізації їх прав через надання адміністративних послуг відповідно до їх очікувань та уподобань. Зокрема, Закон № 5203 вводить поняття «адміністративного збору» як єдиної плати за адміністративну послугу на заміну державного мита та інших видів плати.

Апелянт вважає, що відповідно до положень Закону України «Про адміністративні послуги», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», прийнятих відповідно до них актів Кабінету Міністрів України, що регулюють відносини у цій сфері, позивач повинен оплатити адміністративні послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 26.07.2014 року ОСОБА_1 особисто звернувся до Луцького МВ УДМС України у Волинській області з метою подання документів на оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, подавши при цьому заяву - анкету (а. с. 6), паспорт громадянина України (а. с. 7), копію картки фізичної особи - платника податків (а. с. 8), дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (а. с. 9), квитанцію про сплату державного мита в сумі 170 грн. (а. с. 10).

Вищевказані документи не були прийняті працівниками Луцького МВ УДМС України у Волинській області та повернуті позивачу, оскільки позивач не надав документи про оплату послуги вартістю 87,15 грн. за оформлення та видачу паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та оплати вартості за бланк паспорта в розмірі 120 грн.

У зв'язку з відмовою у прийомі документів, позивач подав заяву та скаргу від 26.07.2014 року начальнику Луцького МВ УДМС України у Волинській області.

Листом від 6.08.2014 року № 0710/32-Г Луцьким МВ УДМС України у Волинській області запропоновано позивачу оплатити вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн. та вартість бланка паспорта в розмірі 120 грн., та повторно звернутися до відповідного підрозділу ДМС України з переліком документів, визначених пунктом 9 додатку № 4 до наказу ДМС України від 11.03.2013 року № 48 (у редакції наказу ДМС України від 15.10.2013 року № 232).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у прийнятті документів позивача для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстави ненадання ним квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта в розмірі 120 грн. є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено право громадян України виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Статтею 7 даного Закону встановлено правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

31.03.1995 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Згідно п. 10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (далі - Правила № 231), для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Відповідно до ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 «Про державне мито», платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Згідно з п. 6 ст. 2 Декрету № 7-93, державне мито справляється за видачу нового зразка паспорта громадянина України (крім обміну нині діючого паспорта на паспорт нового зразка); за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон; за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії.

Підпунктом «б» п. 6 ст. 3 Декрету № 7-93 встановлено, що ставка державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн.

Разом з тим, у пункті 27 розділу І Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, розмір плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4.06.2007 року № 795 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1098), визначено розмір плати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87,15 грн.

Відтак, сплата встановленого Декретом № 7-93 державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із вчиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України паспорта на право виїзду за кордон, у тому числі й вартість бланка такого паспорта, вартість персоналізації, з огляду на що вимога повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта є протиправною.

При цьому, неправомірною є також вимога відповідача щодо оплати вартості бланка у розмірі 120 грн., оскільки Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1098 (далі - Порядок № 1098), на який посилається Луцький МВ УДМС України у Волинській області, не встановлює розмір такого відшкодування, не передбачають його й Правила № 231.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що умови, які є обов'язковими для виконання при оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, встановлюються виключно положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231.

При цьому, посилання відповідачів на положення Закону України «Про адміністративні послуги» від 6.09.2012 року та норми Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1098 колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про адміністративні послуги», адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг; фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, має право на отримання адміністративної послуги незалежно від реєстрації її місця проживання чи місця перебування, крім випадків, установлених законом, заява на отримання адміністративної послуги подається в письмовій чи усній формі.

Згідно ст. 11 цього ж Закону, при наданні адміністративних послуг у випадках, передбачених законом, справляється плата (адміністративний збір). Розмір плати за надання адміністративної послуги (адміністративного збору) і порядок її справляння визначаються законом з урахуванням її соціального та економічного значення. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) зараховується до державного або відповідного місцевого бюджету. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) вноситься суб'єктом звернення одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків, експертиз, здійснюваних суб'єктом надання адміністративної послуги, отримання витягів з реєстрів тощо). Стягнення за надання адміністративних послуг будь-яких додаткових не передбачених законом платежів або вимагання сплати будь-яких додаткових коштів забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 зазначеного Закону, до набрання чинності законом, що визначає перелік адміністративних послуг та розміри плати за їх надання (адміністративні збори), плата за надання адміністративних послуг (адміністративний збір) при зверненні за отриманням платних адміністративних послуг сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Отже, положення Закону України «Про адміністративні послуги» передбачають сплату адміністративної послуги одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків).

Згідно з п. п. 2, 3 Порядку № 1098, послуги надаються за письмовою заявою фізичних або юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові (найменування), місця реєстрації/проживання (місцезнаходження) та виду послуги, а також за постановою (ухвалою) суду в цивільних та господарських справах; оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування замовником коштів через банки, відділення поштового зв'язку або програмно-технічні комплекси самообслуговування.

Аналізуючи вищенаведені положення Порядку № 1098, слід прийти до висновку, що послуги, які надаються органами Державної міграційної служби, не мають обов'язкового характеру та надаються лише за бажанням особи, на підставі поданої нею письмової заяви, а відтак вимоги відповідача сплатити платежі за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, які не передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правилами № 231, є протиправними.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо вимоги надання фотокопій паспорта громадянина України та надання письмової заяви - доручення для оформлення довідки про судимість не можуть бути задоволені, оскільки, як видно з листа Луцького МВ УДМС України у Волинській області від 6.08.2014 року № 0710/32-Г, з цих підстав позивачу у прийнятті документів не було відмовлено.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання першого заступника начальника УДМС України у Волинській області Чернишева О. В. привести інформаційні картки адміністративних послуг оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у відповідність до законодавства України, виключивши з підпунктів 11.1 та 11.2 посилання на постанови Кабінету Міністрів України № 1098 та № 795 та оплати згідно цих постанов, оскільки рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року у справі № 826/14785/13-а було визнано відсутність у Державної міграційної служби компетенції щодо встановлення обов'язкової плати за надання адміністративних послуг з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та встановлення обов'язкової оплати вартості бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон та бланку проїзного документа дитини для виїзду за кордон та оплати вартості їх персоналізації, визнаний протиправним та скасований наказ Державної міграційної служби України від 11.03.2013 року № 48, яким було затверджено інформаційну картку адміністративної послуги оформлення та видачі або обміну паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

За таких обставин суд першої станції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову, зобов'язавши Луцький МВ УДМС України у Волинській області прийняти за особистим зверненням документи ОСОБА_1 для розгляду питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України за кордон в розмірі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта в розмірі 120 грн.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 3 грудня 2013 року по справі № 21-416а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним та всебічним з'ясуванням усіх обставин справи, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 3.11.2014 року в справі № 803/1978/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський