Справа № 2а-3282/11/2770
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/54283/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Рецебуринський Ю.Й., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів, третя особа - Головне управління Державного комітету України із земельних ресурсів у м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення недоотриманих грошових кошті та компенсації за неотриману відпустку, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень позовних вимог, про визнання протиправним та скасування наказу Державного комітету із земельних ресурсів України «Про звільнення ОСОБА_1.» від 28.09.2011р. №312-кт, поновлення на посаді начальника ГУ Держкомзему у м. Севастополі з 29.09.2011р., стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити заробітну плату в розмірі заробітної плати за один місяць в сумі 4244,90 грн, стягнення 16688,9 грн, до якої віднесено кошти за період роботи з 23.08.2011р. по 28.09.2011р. в сумі 4673,10 грн та компенсація за невикористану відпустку за період з 01.01.2010р. по 22.08.2011р. в сумі 12015,81 грн.

Постановою окружного адміністративного суду м. Севастополя від 30.03.2012р. позов задоволено повністю.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 05.08.2008р. №457-кт позивача з 05.08.2008р. було переведено з посади начальника ГУ земельних ресурсів у м. Севастополі на посаду начальника ГУ Держкомзему у м. Севастополі.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04.09.2009р. №405 позивача було звільнено із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно пункту першого частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України.

На виконання постанови окружного адміністративного суду м. Севастополя від 12.03.2010р. наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.08.2011р. №260-кт позивач був поновлений на посаді начальника ГУ Держкомзему у м. Севастополі з 23.08.2011р.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 28.09.2011р. №312-р позивача звільнено з посади начальника ГУ Держкомзему у м. Севастополі на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» за порушення Присяги державного службовця.

Підставою для видання наказу про звільнення стало подання ГУ Держкомзему у м. Севастополі від 23.09.2011р. №8-10-2/7974, зі змісту якого вбачається, що голова Комісії з реорганізації Головного управління Держкомзему в м. Севастополі пропонує розглянути питання щодо звільнення позивача із займаної посади на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» за грубе порушення останнім вимог чинного законодавства України, зокрема, статей 3, 28 Конституції України, статті 5 Закону України «Про державну службу», що виразилося у порушенні під час спілкування з в.о. начальника відділу кадрового, документального та організаційного забезпечення ОСОБА_2 прав та свобод людини та громадянина, нехтування шанобливим ставленням до співробітників, недотримання високої культури спілкування та вчинення дій, які зашкоджують інтересам державної служби, що негативно впливає на репутацію державного службовця.

До вказаного подання було долучено доповідні записки в.о. начальника відділу кадрового, документального та організаційного забезпечення ОСОБА_2 від 14.09.2011р. й 20.09.2011р. та Акт про підтвердження випадку неетичної поведінки державного службовця від 22.09.2011р., яким засвідчено неетичну поведінку позивача.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, виходив з того, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог законодавства України, зокрема статей 147-149 Кодексу законів про працю України, без проведення службового розслідування та отримання письмових пояснень, відповідачем не встановлено ступінь вини позивача та не доведено якими діями та яку шкоду спричинено, не надано до суду достатніх та допустимих доказів порушення позивачем Присяги державного службовця. Крім того, звільнення відбулось під час перебування позивача на лікарняному.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доводам відповідача та третьої особи щодо порушення позивачем присяги державного службовця та взагалі не встановлено чи мав місце з боку позивача факт неетичної поведінки відносно співробітника ОСОБА_2, що призвело до помилкового висновку, що позивача було звільнено з порушенням трудового законодавства, під час його тимчасової непрацездатності, та з порушенням процедури звільнення, як державного службовця.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується за наступних мотивів.

Так, в ході розгляду справи судами встановлено, що порушення присяги державного службовця з боку позивача згідно акту від 22.09.2011р. (т.1 а.с.41) полягало в неетичному ставленні до співробітників, недотримання високої культури спілкування та вчинення дій, які зашкоджують інтересам державної служби.

Поряд з тим, за правилами статті 14 Закону України «Про державну службу» за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність, затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Таким чином, чинним законодавством, яке регулює правовий статус державних службовців за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює передбачено дисциплінарну відповідальність у вигляді накладення дисциплінарних стягнення, виключний перелік яких передбачено статтею 14 Закону України «Про державну службу» та Кодексом законів про працю України.

За таких обставин припинення державної служби позивача з підстав передбачених пунктом 6 статті 30 Закону України «Про державну службу» за порушення присяги, яке виявилось у порушенні правил професійної етики суперечить закону, а тому висновки апеляційного суду щодо правомірності звільнення позивача не можна визнати обґрунтованими.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2012р. скасувати, а постанову окружного адміністративного суду м. Севастополя від 30.03.2012р. у даній справі залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Тракало