Справа № 804/1689/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 р. Справа № 804/1689/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Летучій Г.І. за участю: представника позивача - Панишко А.О. представника відповідача - Кісілевича Є.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» про стягнення пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій, -
У січні 2015 року позивач на виконання своїх владних повноважень звернувся до адміністративного суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що відповідач, відповідно до ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» за 29 робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, повинен до 15 квітня 2008 року самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 221 682 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 270 782,12 грн. за прострочення у кількості 2 443 дні. На даний час заборгованість не сплачена, а тому позивач просив суд стягнути з ПАТ «Дніпродзержинська теплоцентраль» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 270 782,12 грн.
В судовому засіданні представник позивача пред'явлені позовні вимоги підтримала та подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки відносно відповідача ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2011 року було порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та ухвалою цього ж суду від 01.03.2011 року провадження у справі про банкрутство відповідача було припинено, за період з 14.01.2011 року по 28.02.2011 року (46 днів) пеня за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій нараховуватись не повинна. Таким чином, оскільки сума адміністративно-господарських санкцій відповідачем була сплачена з простроченням у кількості 2397 днів, заборгованість по сплаті пені становить 265 683,48 грн.
Представник відповідача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнав та зазначив, що 14 січня 2011 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» та введено мораторій. 01 березня 2011 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області провадження у справі про банкрутство було припинено. Таким чином пеня, за період з 14 січня 2011 року по 01 березня 2011 року (47 днів) не могла бути нарахована через наявність мораторію, отже розрахунок пені проведено невірно. За таких обставин, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Згідно п.1 Положення про робоче місце інваліда і порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 року № 314, робоче місце інваліда - це окреме робоче місце або ділянка виробничої площі на підприємстві (об'єднанні), в установі чи організації незалежно від форм власності та господарювання, де створені необхідні умови праці інваліда.
Пунктом 14 зазначеного Положення, підприємства (об'єднання), установи чи організації у межах доведеного нормативу створюють на власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів.
У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується на принципах, зокрема пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних здорових умов праці; встановлення єдиних вимог з охорони праці для всіх підприємств та суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів діяльності.
В силу ст.5 цього Закону, умови трудового договору можуть містити положення, що не суперечать законам та іншим нормативно-правовим актам з охорони праці. Працівнику не може пропонуватись робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я. До виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що потребують професійного добору, допускаються особи за наявності висновку психофізіологічної експертизи.
Таким чином, при визначенні нормативу для працевлаштування інвалідів слід враховувати лише ту кількість робочих місць, які не пов'язані з шкідливими важкими та небезпечними умовами праці, що визначаються в порядку, встановленому законодавством України.
Частиною 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ст.19 Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Судом встановлено, що відповідно до звіту 10-ПІ № 313/03 від 28.01.2008 року за 2007 рік у відповідача наявна заборгованість за 12 робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайняті інвалідами. Таким чином, за 12 робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідач до 15.04.2008 року повинен був самостійно сплатити адміністративно господарські санкції у розмірі 221 682 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно господарських санкціях також підтверджується звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2010 року по справі № 2а-7546-08/0470, якою позовні вимоги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій на суму 221 682 грн. були задоволені, в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій - відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суді від 31.03.2010 року, 18.04.2012 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 2а-7546/04/0470.
За наслідками примусового виконання виконавчого листа № 2а-7546/04/0470, відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з відповідача було стягнуто заборгованість зі сплати адміністративно-господарських санкцій на суму 221 682 грн., сума стягнених коштів надійшла на реєстраційний рахунок Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 23.12.2014 року.
Згідно Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007 року №223, пеня - це штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно сплаченої адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» за кожний календарний день прострочення виконання зобов'язання. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України за кожен календарний день прострочення (наведених у постановах Правління Національного банку України), що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).
Нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу. При частковому погашенні боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку боргу.
Згідно вищезазначеного Порядку, документами, що підтверджують невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів, є звіт за формою 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 р. №42, рішення суду або акт перевірки відділенням Фонду роботодавця.
Згідно п.3.10. Порядку нарахування пені та її сплати (наказ Міністерства праці та соціальної політики України 15.05.2007 р. №223), протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів пеня не нараховується.
Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній на час нарахування частини пені), мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. А відповідно до ч.7 цього ж Закону, дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.
Оскільки відносно відповідача ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2011 року було порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2011 року провадження у справі про банкрутство відповідача було припинено, за період з 14.01.2011 року по 28.02.2011 року (46 днів) пеня за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій нараховуватись не повинна.
Таким чином, оскільки сума адміністративно-господарських санкцій відповідачем була сплачена з простроченням у кількості 2397 днів, заборгованість по сплаті пені становить 265 683,48 грн. Дана сума заборгованості по сплаті пені підтверджується розрахунком пені на суму заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій.
У частині 1 статті 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.
Разом з тим, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.
У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення темнів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 265 683,48 грн. (двісті шістдесят п'ять тисяч шістсот вісімдесят три гривні сорок вісім копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 02 березня 2015 року.

Суддя Кучма К.С.