Справа № 686/23526/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/23526/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Козак О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

26 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити нарахувати та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому в якому просила визнати дії відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року позовні вимоги за період з 27.06.2008 року по 03.05. 2014 року залишено без розгляду.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року позов задоволено, а саме: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо відмови включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань в розрахунок заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про державну службу", зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з 04 травня 2014 року в розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця, включивши до сум заробітної плати для обчислення пенсії, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, відповідно до довідки Головного управління статистики у Хмельницькій області №240 від 30.09.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

13 жовтня 2014 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому із заявою про врахування під час перерахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Листом управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому від 23 жовтня 2014 року № 659/К-12 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, оскільки інші виплати відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" не враховуються для призначення пенсії.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (частина друга статті 37-1 Закону України "Про державну службу").

При цьому, внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 27 травня 2014 року по справі №К/800/10646/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року мструктура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що відповідач при перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_2 зобов'язаний був врахувати суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування .

Дану правову позицією підтримує Верховний суд України своєю постановою від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитись із висновком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області щодо наявності у позивача права на захист порушених прав за період починаючи з 04.05.2014 року, з огляду на таке.

Основні засади призначення та перерахунку пенсії визначенні Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 13.10.2014 року, тобто з моменту звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії, з залишенням позовних вимог, враховуючи ухвалу суду першої інстанції від 19.12.2014 року, у період з 04.05.2014 року по 09.10.2014 року без розгляду.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в постанові від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що подаючи позовну заяву до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 73,08 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З аналізу вказаної статті можна дійти висновку, що в спірних правовідносинах суб'єктом владних повноважень є відповідач, а тому суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, колегія суддів за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішила скасувати її та постановити нову постанову, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.198, ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції може скасувати її та прийняти нову постанову, з наступних підстав: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити нарахувати та виплату пенсії скасувати.

Адміністративний позов в частині позивних вимог у період з 04.05.2014 року по 09.10.2014 року залишити без розгляду .

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань в розрахунок заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з 10 жовтня 2014 року в розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця, включивши до сум заробітної плати для обчислення пенсії, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, відповідно до довідки Головного управління статистики у Хмельницькій області №240 від 30.09.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп., шляхом безспірного списання з рахунку управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.