Справа № 757/36993/14-а
Суддя: Батрин О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду міста Києва Батрин О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

8 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить визнати дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91грн.) при призначенні йому пенсії за віком протиправними та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером, якому 16.10.2014 року відповідачем призначено пенсію за віком у відповідності до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і здійснено перерахунок з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197, 91 грн., що суперечить на думку позивача вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до яких обчислення пенсії за вислугу років не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески. За таких обставин позивач вважає, що при обчисленні йому пенсії за віком необхідно застосовувати показник за три календарні роки, що передують року звернення у відповідності ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У зв'язку з чим, позивач отримує пенсію нижчу, ніж це передбачено вказаним Законом.

До суду надійшли письмові заперечення від представника відповідача, відповідно до яких позов не визнає. Зазначає, що позивач перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В жовтні 2014 року позивача було взято на облік Управлінням Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва та призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, позивачем були надані документи, які передбачені Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідально до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Частиною 2 ст. 40 вказаного Закону встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням страхового стажу встановлено ч. 4 ст. 42 цього Закону. Зі змісту ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який період береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, тобто показник повинен бути незмінним та таким, яким він був на час призначення пенсії, а відтак вважає, що позивачу призначено пенсію відповідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку у відповідача Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з 16 жовтня 2014 року та отримує пенсію відповідно до Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До 16.10.2014 року позивач перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною 2 статті 40 вказаного Закону встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною 2 статті 42 зазначеного Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1ст. 40 цього Закону. За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції. За даною редакцією, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та які втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в їх первинній редакції.

Тобто, з часу прийняття цього рішення перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, положення частини 1 статті 40 цього ж Закону не містять посилання на середню заробітну плату, яку необхідно враховувати при перерахунку пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії з більшого стажу та заробітної плати слід керуватися правом наданим саме змістом статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяла до прийняття Закону № 107 та положеннями частини 1 статті 40, що вказує на те, які періоди заробітної плати враховуються при перерахунку пенсії, водночас не зазначаючи, що при цьому слід застосовувати показник середньої заробітної плати за рік, що передує зверненню за перерахунком пенсії. Про показник середньої заробітної плати мова йде в наступній частині вказаної статті та стосується обчислення пенсії, а не перерахунку, крім того, ч. 4 ст. 42 обмежує своїм змістом застосування інших частин статті 40, крім її частини 1.

Викладене свідчить про те, що на даний час стаття 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає право на проведення перерахунку пенсії, є відсилочною виключно до частини 1 статті 40 цього Закону, яка в свою чергу не містить посилання на застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати по Україні.

Зважаючи на вказані норми права, при перерахунку пенсії з більшого стажу та заробітку (право на який встановлюється статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») з урахуванням положень частини 1 статті 40 немає правових підстав застосовувати показник середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують зверненню за перерахунком, так як норма, що це передбачала визнана неконституційною, а попередня її редакція не містить такого положення.

Таким чином, доводи позивача про те, що для обчислення пенсії позивачу показник середньої заробітної плати (доходу) України, з якої сплачено внески, застосовується вперше при призначенні пенсії за віком, виходячи з положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до яких не передбачено застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено внески, не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними і юридично неспроможними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у позивача правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року зверненню, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 75, 92 Конституції України, ст.ст. 40, 42, 45, 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 2, 9, 69-71, 89, 94, 97, ст. 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Батрин О.В.