Справа № 2а-6155/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/8377/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області, управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року, позов задоволено.

Визнано противоправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації (далі - УПСЗН) та управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області (далі - Управління ПФУ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_4 допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40% мінімальної заробітної плати, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 37, ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано УПСЗН нарахувати та виплатити позивачу допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч. 1 ст. 37 вказаного Закону в розмірі 40% мінімальної заробітної плати за період з 22 березня 2011 року по 22 вересня 2011 року включно з урахуванням фактично виплачених сум протягом вказаного часу.

Зобов'язано Управління ПФУ нарахувати та виплатити позивачу невиплачену додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 22 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно за виключенням фактично виплачених сум протягом вказаного часу.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІІ групи, віднесеним до категорії 1, виплачується у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, обов'язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №550 від 28.05.2008 року відповідачем встановлені конкретні розмірі пенсії та додаткової пенсії, тоді як статтями 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз'яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, у відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 березня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман