Справа № 808/7059/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року 15:20Справа № 808/7059/14 ДО/808/538/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової Ж.М.

за участю секретаря судового засідання Батигіна О.В.

представників:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: Гончаренка А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до: Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про: визнання недійними рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, в якому просить суд: визнати недійсним (скасувати) податкове повідомлення-рішення відповідача № від 08.08.2013 про донарахування податку на доходи фізичних осіб: 168828,82 грн. - за основним платежем та 41328,80 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Позивачем у позові зазначено, що на підставі акту перевірки від 24.07.2013 №271/3/05-22-17-01-10- Слов'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2013 про донарахування за основним платежем 168828,82 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 41328,80 грн. Дане податкове повідомлення рішення не відповідає дійсності, при його прийнятті не враховані копії наданих до Слов'янською ОДПІ у ході розгляду заперечень до акту перевірки документів первинного обліку, а саме прибутково касових ордерів за весь період перевірки га інших фактів викладених у скарзі які свідчать про джерело виникнення щоденної виручки за напрямками виникнення. Надані у ході перевірки первинні документи, на думку позивача, повністю підтверджують склад витрат за роками та періодами, що перевірялися. Крім того, Слов'янською ОДПІ у матеріалах перевірки не вказано про надання копії відповіді Краматорського MB ГУМВС України у Донецькій області відносно крадіжки документів. На кінцевий результат цей факт не впливає але вказує про неповне висвітлення матеріалів перевірки. На думку позивача, акт складено з грубими порушеннями «Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами», затвердженого 14.03.2013 наказом Міністерства фінансів України №395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 за №607/23139. Це, як вважає позивач, свідчить що рішення прийняте за результатами такого акту не має доказової бази та переліку конкретних документів, що привели до зазначених порушень; у акті немає жодного посилання на перевірені документи які призвели до порушень з конкретною назвою та датами документів. Далі наведені докази та факти, які свідчать саме про наявність всіх документів, необхідних для перевірки та висновків. У порушенням вимог вказаного Порядку у акті не відображено повної назви документів, що перевірялися. З 12 пунктів вказаних документів як не надані 8 рахуються у таблиці наданими. Цей факт свідчить, як вважає позивач, про не відображення повного переліку фактично наданих для перевірки документів та унеможливлює посилання перевіряючих у висновках перевірки на відсутність саме перелічених документів. При перевірці реалізації товару за номенклатурою стор.19 абз.3,4 Акту. Згідно вказаного вище Порядку предметом документальної перевірки є своєчасність, достовірність, повнота нарахування, та сплати усіх передбачених кодексом податків та зборів. Сам акт документальної перевірки - носій доказової інформації про виявлені порушення. Інформація зазначена у вказаних абзацах акту не містить доказової бази з посиланням на норми законодавчих актів, які само порушені у даному питанні. Як вважає позивач надані для перевірки документи при їх вивченні повністю надають можливість підтвердити обсяги реалізації як за готівковий рахунок, так і по безготівкових операціях, та взагалі підтвердити задекларовані обсяги. Книги обліку продажу придбання товару заповнюються на основі первинних документів, а не навпаки, тобто для підтвердження задекларованого обсягу надані саме первинні документи. Таким чином, відсутність книг обліку доходів та витрат та журналів РРО які, на думку позивача, не є джерелом первинних документів, а лише заповнюються на основі наявних підтверджуючих документів не може буди перепоною для перевірки та висновків самих наданих первинних документів наданих для перевірки і зазначених у додатку №1 до заперечень.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що Слов'янською ОДПІ Донецької області ДПС на адресу ФОП ОСОБА_4 25.04.2013 направлено повідомлення №63 від 24.04.2013 про проведення документальної планової виїзної перевірки, наказ №467 від 24.04.2013 та лист №10309/17-212-2 від 25.04.2013 про надання первинних документів фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2010 по 31.12.2012. Однак, для перевірки не надані у повному обсязі первинні бухгалтерські документи за період з 01.04.2010 по 31.12.2012: на підтвердження заборгованості за договорами з покупцями станом на 01.04.2010, на 31.12.2010, на 31.12.2011 на 31.12.2012р.; на підтвердження залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 01.04.2010, на 31.12.2010, на 31.12.2011, на 31.12.2012, на 20.05.2013; журнали РРО, книги обліку доходів та витрат; не надані до перевірки журнали РРО, контрольні стрічки, скорочені звіти фіскальної пам'яті (щоденні) по усіх зареєстрованих РРО, книги обліку доходів та витрат, документи щодо інвентаризації та залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 01.04.2010, на 31.12.2010, на 31.12.2011, на 31.12.2012, на 20.05.2013; надані не у повному обсязі первинні бухгалтерські документи за період з 01.04.2010 по 31.12.2012, які підтверджують заборгованість по розрахункам з постачальниками та покупцями станом на 01.04.2010, на 31.12.2010, на 31.12.2011, на 31.12.2012. Посилаючись на приписи п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України відповідач вважає, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення звітності. Внаслідок наведеного, встановлено за період з 01.04.2010 по 31.12.2012 завищення витрат на суму 1189157,00грн. та порушено пп.«а», пп.«б» п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп.«а», пп.«б» п.176.1. ст.176 Податкового кодексу України - неналежне ведення обліку витрат за період 01.04.2010 по 31.12.2011, також не зберігання протягом строку давності документів первинного обліку. На порушення ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян» за період з 01.04.2010 по 31.12.2010 завищено дохід на суму 9595,00грн., завищено витрати на суму 91219,00грн., що привело до заниження оподатковуваного доходу на суму 81624,00грн. та до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 7593,60грн. На порушення пп.177.5.3. п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 занижено дохід на суму 8050,00 грн., завищено витрати на суму 1097938,00грн., що привело до заниження оподатковуваного доходу на суму 1105988,00грн. та до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 161235,22грн. Документальною плановою виїзною перевіркою ФОП ОСОБА_4 встановлені порушення: 1) ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян», пп.177.5.3. п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, занижено податок на доход фізичних осіб за період з 01.04.2010 по 31.12.2012 на загальну суму 168828,82 грн., у т.ч. по періодах: за 2010р. - 7593,60 грн., за 2011р. - 120749,36 грн., за 2012р. - 40485,86 грн.; 2) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платник податків за формою №1-ДФ за період 1,2,3,4кв. 2011р., 1,2,3,4кв. 2012р.; 3) п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України - не забезпечення зберігання документів і книг обліку доходів та витрат, журналів РРО, відомостей про залишки ТМЦ, пп.«а», пп.«б» п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп.«а», пп.«б» п.176.1. ст.176 Податкового кодексу України, неналежне ведення обліку доходів та витрат (завищення доходу за 2010р. на суму 9595,00 грн., заниження доходу за 2012р. на суму 8050,00 грн., завищення витрат за 2010р. на суму 91219,00 грн., завищення витрат за 2011р. на суму 782614,00 грн., завищення витрат за 2012р. на суму 315324,00 грн.), не зберігання протягом строку давності документів первинного обліку (книг облік доходів та витрат).

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1. Позивач має індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1. ФОП ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100302599 є платником податку на додану вартість, має індивідуальний податковий номер НОМЕР_1.

Слов'янською ОДПІ проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_4 за період з 01.04.2010 по 31.12.2012. За результатами перевірки відповідачем складено Акт №271/3/05-22-17-01-10- від 24.07.2013.

За висновками акту перевірки №271/3/05-22-17-01-10- від 24.07.2013 з урахуванням змін, внесених за результатами розгляду заперечень (вих.№16204/05-22-17-01-12 від 08.08.2013): «… Документальною плановою виїзною перевіркою ФОП ОСОБА_4 встановлені порушення:

- ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян», пп.177.5.3. п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, занижено податок на доход фізичних осіб за період з 01.04.2010 по 31.12.2012 на загальну суму 168828,82 грн., у т.ч. по періодах: за 2010р. - 7593,60 грн., за 2011р. - 120749,36 грн., за 2012р. - 40485,86 грн.

- п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платник податків за формою №1-ДФ за період 1,2,3,4кв. 2011р., 1,2,3,4кв. 2012р.

- п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України - не забезпечення зберігання документів (книг обліку доходів та витрат, журналів РРО, відомостей про залишки ТМЦ та інші)

- пп.«а», пп.«б» п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп.«а», пп.«б» п.176.1. ст.176 Податкового кодексу України, неналежне ведення обліку доходів та витрат (завищення доходу за 2010р. на суму 9595,00 грн., заниження доходу за 2012р. на суму 8050,00 грн., завищення витрат за 2010р. на суму 91219,00 грн., завищення витрат за 2011р. на суму 782614,00 грн., завищення витрат за 2012р. на суму 315324,00 грн.), не зберігання протягом строку давності документів первинного обліку (книг облік доходів та витрат). …».

Результатом розгляду відповідачем акту перевірки №271/3/05-22-17-01-10- від 24.07.2013 стало прийняття 08.08.2013 Слов'янською ОДПІ податкового повідомлення-рішення №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 210157 грн. 62 коп., з яких: 168828 грн. 82 коп. - основний платіж та 41328 грн. 80 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

У п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України зазначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Компетенція органу доходів і зборів (контролюючого органу) щодо проведення перевірок платників податків та вчинення інших дій, які пов'язані з реалізацією наданих повноважень щодо контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів, визначена Податковим кодексом України.

Отже, компетенція органу доходів і зборів, як і будь-якого іншого органу - це обсяг прав та обов'язків, які визначено законодавством, на вчинення тих чи інших дій (прийняття рішень), направлених на виконання цим органом функцій та завдань, які на нього покладено.

Як зазначено у п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пп.14.1.7 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України оскарження рішень контролюючих органів - це оскарження платником податку податкового повідомлення-рішення про визначення сум грошового зобов'язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Звідси, оформлення результатів перевірки у вигляді акту перевірки №271/3/05-22-17-01-10- від 24.07.2013, його зміст та спосіб викладення порушень - не впливає на права, інтереси та обов'язки позивача, оскільки не зобов'язує його до сплати будь-яких коштів. Крім того, у позові ФОП ОСОБА_4 не конкретизовано яка саме інформація, викладена у акті перевірки №271/3/05-22-17-01-10- від 24.07.2013 суперечить «Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами», затвердженого 14.03.2013 наказом Міністерства фінансів України №395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 за №607/23139 і як це порушує її права та інтереси.

Дослідженням розрахунку грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб по акту перевірки ФОП ОСОБА_4 за період з 01.04.2010 по 31.12.2012 з'ясовано, що за заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб: у 2010р. на 7593,60грн. відповідачем донараховано лише основний платіж, штрафні (фінансові) санкції - не нараховувались; за 2011р. донараховано 120749,36грн. основного платежу і 30187,34грн. - штрафна (фінансова) санкція; за 2012р. донараховано 40485,86грн. основного платежу і, 10121,46грн. - штрафна (фінансова) санкція.

У п.11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України вказано, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Таким чином, незалежно від дати вчинення або виявлення певного діяння таке діяння може кваліфікуватися як порушення норм податкового законодавства лише в тому разі, якщо воно визнавалося протиправним згідно з нормами, чинними на час вчинення відповідного діяння. Виходячи з викладеного, штрафні санкції за порушення податкового законодавства, вчинені до набрання чинності Податковим кодексом України, можуть бути застосовані як до набрання чинності пунктом 11 підрозділу 10 розділу XIX Податкового кодексу України, так і після цієї дати (6 серпня 2011 року) лише в тому разі, якщо збігаються склади правопорушень, визначені Податковим кодексом України та попереднім законодавством.

Вказана правова позиція викладена у Листі Вищого адміністративного суду України (вих.№2198/11/13-11 від 24.11.2011).

Судом з'ясовано, що відповідачем суми штрафної санкції розраховані відповідно до абз.1 п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України - 25% суми визначеного податкового зобов'язання за періоди 2011-2012 років, що не суперечить, на думку суду, приписам п.11 підрозділу 10 розділу ХІХ Податкового кодексу України.

Також, відповідно до розрахунку грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб по акту перевірки ФОП ОСОБА_4 відповідачем визначена сума штрафної (фінансової) санкції - 510,00грн. за подання за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків.

Відповідно до п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Крім того, у розрахунку грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб по акту перевірки ФОП ОСОБА_4 зазначено про застосування відповідачем штрафної (фінансової) санкції - 510,00грн. за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів та інших регістрів, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно вимог п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Саме вказані нарахування у прийнятому 08.08.2013 Слов'янською ОДПІ податковому повідомленні-рішенні № впливають на майновий стан ФОП ОСОБА_4 і становлять предмет спору у справі.

Надаючи оцінку правовим підставам до прийняття 08.08.2013 відповідачем податкового повідомлення-рішення № суд виходить з наступного.

У ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян» (дія якого припинена п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №4014-VІ від 04.11.2011) зазначено, що згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця (п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.177.3 ст.177 Податкового кодексу України для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Як зазначено у пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати.

До набрання 06.08.2011 чинності Законом України №3609-VІ від 07.07.2011 пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України мав наступну редакцію: «Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи та суми плати за торговий патент на підставі документального підтвердження факту їх сплати. Надмірно сплачені суми податку підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку або поверненню платнику податку в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Судом досліджено Декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2010 року або за інший період звітного року (уточнену, подану відповідачу 22.02.2011), Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік (звітну нову), Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік (уточнюючу), Розрахунки податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності.

Відповідно до приписів п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Враховуючи подачу ФОП ОСОБА_4 22.02.2011 уточненої Декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2010 року або за інший період звітного року, відповідачем додержано строків, передбачених п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України для визначення основного зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7593,60грн. за період 2010 року.

Також, позивачем надано до суду: Структуру доходів 2010 року, Витрати, віднесені до господарської діяльності за 2010 року, Структуру доходів і витрат за 2011 рік, Зведені відомості витрат, віднесених до господарської діяльності 2011, 2012 років, Структуру доходів і витрат за 2012 рік, виконані самостійно ФОП ОСОБА_4 у довільній формі.

Судом досліджені виписки по рахункам у банках, виконані ФОП ОСОБА_4 і завірені її печаткою.

У підтвердження формування витрат ФОП ОСОБА_4 подано до суду: акти про використання приміщення і обладнання до договору оренди приміщення і обладнання; рахунки-фактури, квитанції про сплату коштів постачальникам за цими рахунками-фактурами; видаткові накладні на товари; акти приймання-передавання виконаних робіт (послуг) та квитанції про сплату за вказані роботи (послуги) контрагентам; договори оренди приміщень, тощо.

Як зазначено у пп.«а», пп.«б» п.176.1. ст.176 Податкового кодексу України, платники податку зобов'язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку.

Аналогічні вимоги були передбачені і пп.«а», пп.«б» п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (який був чинним до 01.01.2011) платники податку зобов'язані: а) вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим Законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податковий кредит. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним податковим органом за узгодженням з комітетом Верховної Ради України, відповідальним за проведення податкової політики; б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого законом, документи первинного обліку, на підставі яких формується податковий кредит платника податку.

Згідно вимог п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У п.1 «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», затвердженого 24.12.2010 наказом Державної податкової адміністрації України №1025, зареєстрованого 30.12.2010 в Міністерстві юстиції України за №1425/18720 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин і 18.10.2013 втратив чинність), зазначено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

Як, зокрема, зазначено у п.2 «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», самозайняті особи повинні придбавати та оформлювати Книгу самостійно. Книга має вигляд зошита чи блокнота. Прошнурована з пронумерованими сторінками Книга безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку самозайнятої особи. Кожен працівник - фізична особа (далі - наймана особа), що здійснює операції за готівку, веде їх облік у Книзі, яка реєструється самозайнятою особою у такому самому порядку.

Згідно наданих ФОП ОСОБА_4 до суду Торгових патентів та Ліцензій, позивач здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, лікеро-горілчаними та тютюновими виробами, деталями та приладдям для автотранспортних засобів. Торгівельна діяльність здійснюється позивачем у різних приміщеннях, повинні вестися відповідні Книги обліку доходів і витрат.

До суду Книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_4 - не надано. З пояснень представників позивача, відповіді начальника Краматорського міського відділу Головного управління МВС України Донецької області (вих.№13/4323 від 26.07.2013) виходить, що 25.07.2013 ФОП ОСОБА_4 звернулась до органів внутрішніх справ із заявою про викрадення документів бухгалтерського обліку. У відповіді (вих.№13/4323 від 26.07.2013) також зазначено, що ФОП ОСОБА_4 06.05.2013 знаходячись на зупинці громадського транспорту залишила власну сумку без нагляду після чого виявила її відсутність. Необхідно звернути увагу, що акт перевірки складено 24.07.2013, тобто до звернення до правоохоронних про викрадення документів.

Відповідно до абз.1,2 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абз.1 п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до п.44.4 ст.44 Податкового кодексу України якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження, прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Таким чином п.177.10 ст.177, ст.44 Податкового кодексу України прямо зобов'язують ФОП ОСОБА_4, як платника податку, вести Книги обліку доходів і витрат та зберігати їх відповідний період.

Як зазначено у п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

ФОП ОСОБА_4 не надано до суду жодного доказу вжиття заходів, передбачених п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України щодо виконання зобов'язання з відновлення втрачених документів.

Надані ж позивачем до суду документи (частина документів) не надають можливість з'ясування повноти та правильності визначення ФОП ОСОБА_4 у податковій звітності обсягу доходів і витрат.

Також представники позивача не надали до суду ані документів про застосування реєстраторів розрахункових операцій, ані пояснень про причину ненадання у повному обсязі документів, вказаних у Додатку №1 «Перелік документів, що були надані для перевірки» до Заперечення до акту перевірки, поданого 30.07.2013 до Слов'янської ОДПІ.

Накази начальника Слов'янської ОДПІ №537 від 22.05.2013 «Про зупинення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.», №27 від 10.07.2013 «Про продовження термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4.» свідчать про додержання контролюючим органом вимог п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України щодо перенесення терміну перевірки.

Досліджені судом Акти «Про ненадання документів у ході проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2010 по 31.12.2012» з відмітками позивача про неможливість, за браком часу, підготовити документи до перевірки не доводять ані факту наявності витребуваних документів на час перевірки ані факту вжиття заходів, передбачених п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України щодо їх відновлення.

Згідно з п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Представниками позивача не пред'явлено до суду доказів використання ФОП ОСОБА_4 можливості надання відновлених документів вже після проведення перевірки і до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2013, як то передбачено п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України.

Згідно з п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п.2.1 «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого 24.12.2010 Наказом Державної податкової адміністрації України №1020, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за №46/18784 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.

Позивачем не надано до суду ані податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1ДФ) за період 1,2,3,4кв. 2011р., 1,2,3,4кв. 2012р., ані документів, у підтвердження достовірності відомостей, зазначених у них. Не надано до суду і доказів своєчасності подання цієї звітності відповідачу.

Враховуючи обставини справи, досліджені судом докази, пояснення сторін, суд приходить до висновку про порушення ФОП ОСОБА_4 вимог ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян», пп.177.5.3. п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України (заниження податку на доход фізичних осіб за період з 01.04.2010 по 31.12.2012 на загальну суму 168828,82 грн.); п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України (подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платник податків за формою №1-ДФ за період 1,2,3,4кв. 2011р., 1,2,3,4кв. 2012р.); п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України (не забезпечення зберігання документів); пп.«а», пп.«б» п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп.«а», пп.«б» п.176.1. ст.176 Податкового кодексу України (неналежне ведення обліку доходів та витрат, не зберігання протягом строку давності документів первинного обліку (книг облік доходів та витрат), як то і зазначено у Акті перевірки №271/3/05-22-17-01-10- від 24.07.2013 з внесеними, за результатами розгляду заперечень, змінами (вих.№16204/05-22-17-01-12 від 08.08.2013).

За приписами пп.54.3.2, 54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Враховуючи вимоги п.119.2 ст.119, п.121.1 ст.121, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у Слов'янської ОДПІ наявні об'єктивні підстави до застосування штрафних (фінансових) санкцій у порядку і розмірах, визначених у податковому повідомленні-рішенні № від 08.08.2013. Розмір визначеного відповідачем основного зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб - 168828,82 грн. зауважень у суду не викликає. Позивачем не надано до суду належних, допустимих доказів у спростування вказаного у податковому повідомленні-рішенні № від 08.08.2013 податкового зобов'язання.

Звідси, відсутні правові підстави до задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_4, визнання недійсним (скасування) податкового повідомлення-рішення відповідача № від 08.08.2013.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

У ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

З'ясовано, що при подачі адміністративного позову з майновими вимогами позивачем сплачено 420 грн. 32 коп. судового збору. Решта судового збору у сумі 3782 грн. 83 коп. позивачем - не сплачена.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з позивача (недоплачену до Державного бюджету України) решту суми судового збору за подачу позову майнового характеру у сумі 3782,83 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України решту суми судового збору за подачу позову майнового характеру у розмірі 3782 грн. 83 коп. (три тисячі сімсот вісімдесят дві гривні 83 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова