Справа № 821/4579/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 р. м. ХерсонСправа № 821/4579/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області до відділу освіти Новокаховської міської ради про стягнення зайво сплачених пенсійних коштів,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області (далі - УПФУ в м. Нова Каховка, управління Фонду, позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до відділу освіти Новокаховської міської ради (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 8013,08 грн. переплати пенсії.

Сторони просили розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на обліку в УПФУ в м. Нова Каховка перебуває ОСОБА_1, який отримує пенсію за віком з 28 листопада 2005 року. На момент призначення пенсії він працював у відділі освіти Новокаховської міської ради. Наслідком подання останнім некоректної звітності за 2005 рік при проведенні перерахунку ОСОБА_1 є задвоєння суми заробітної плати за період з 1 січня по 31 жовтня 2005 року, з якої розраховувався розмір пенсії з 1 вересня 2008 року (перерахунок пенсії) за даними, що містилися в Центральному сховищі бази даних персоніфікованого обліку відомостей ПФУ. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.09.2008 р. та в подальшому при автоматичних перерахунках пенсії ОСОБА_1 у 2008 - 2014 роках, які проводилися відповідно до Законів України про Держбюджет на відповідний рік, автоматично було враховано подвійні суми заробітної плати, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії ОСОБА_1 у заявленій до стягнення сумі за період з 01.09.2008 р. по 31.08.2014 р

Управлінням Фонду було направлено пенсіонеру рекомендований лист із пропозицією повернути зайво отримані кошти в добровільному порядку. Однак, ОСОБА_1 від повернення переплати в добровільному порядку відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу не достовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на позовну заяву, в якому він посилається на ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю три роки, та вказує, що цей строку збіг 31 грудня. Відповідач також зазначає, що в якості доказів обґрунтування наявного факту невідповідності даних, наданих відділом освіти до пенсійного фонду, до позовної заяви долучено "Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за 2005 звітний рік". Цей документ складено та підписано працівниками Фонду і не є документом, наданим відділом освіти і не може розцінюватися як доказ надання відділом невідповідних даних за кодом типу страхування. Крім того, в даній відомості роботодавцем визначена загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІІ ступенів м. Нова Каховка, яка не підпорядковується відділу освіти Новокаховської міської ради. Другий документ "по нарахуванню заробітної плати пенсіонеру ОСОБА_1 за 2005 за кодом типу страхового збору "2" надано відділом освіти Новокаховської міської ради, про що свідчить підпис начальника відділу та головного бухгалтера.

В задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ця справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

За приписами частин 1. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13.

За наведених вище обставин відповідач у спірних відносинах не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, а виступав організацією, установою, яка мала надати документи, необхідні для перерахунку пенсії органами, що призначають пенсії.

Окрім того, пунктом 16.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" було встановлено, що право на звернення до суду з позовами про стягнення надміру виплачених коштів випливає з функцій контролю за витрачанням коштів цього фонду, тобто у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. У зв'язку з цим через публічно-правовий характер спірних відносин вирішення таких спорів належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 14.02.2014 № 2 "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" пункт 16.2 був виключений.

Таким чином, юрисдикція адміністративних справ не поширюється на розгляд спорів про відшкодування шкоди, виключенням є лише, вимоги, що відповідають умовам ч. 2 ст. 21 КАС України. Положення цієї норми не поширюються на вимоги позивача у справі, що розглядається, характер спірних відносин не є публічно-правовим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України,

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області до відділу освіти Новокаховської міської ради про стягнення зайво сплачених пенсійних коштів.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Роз'яснити позивачу право звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 10.2.4