Справа № 815/6576/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6576/14
УХВАЛА

23 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

cторін

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коритова О.А.

представника третьої особи ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_5 до Комінтернівської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, садівниче товариство «Пограничник», в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації №1631/А-2011 від 07 листопада 2011 року «Про надання громадянину України ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області».

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у даній справі посилаючись на те, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 2, 5 Земельного Кодексу України, райдержадміністрація при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин. Земельні відносини в свою чергу є суспільними відносинами щодо володіння, розпорядження і користування землею.

Статтею 80 Земельного Кодексу встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Отже, райдержадміністрація, як власник землі вільна у виборі суб'єкта щодо передачі у власність ділянки в порядку, встановленому законом. З викладеного вбачається відсутність управлінських функцій при розпорядженні землями державної власності.

Такої правової позиції дотримується колегія суддів Судової Палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) та колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 09 грудня 2014 року.

Представник позивача та третьої особи заперечували проти задоволення даного клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що даний спір є публічно - правовим і повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній справі, вислухавши думку представника позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, надані документи та аналізуючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у цій справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.ч.1, 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб'єктами відносно їх прав та обов'язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб'єкт законодавчо уповноважений власно керувати поведінкою інших суб'єктів.

Згідно Постанови Верховного суду України від 9 грудня 2014 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснює владних управлінських функцій.

У вказаній Постанові зазначено, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа N 21-493а14).

Також, суд зазначає, що Постановою Верховного Суду України від 16 грудня 2014 року встановлено, що передача третій особі спірними рішеннями відповідача у постійне користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку призведе до незаконного позбавлення його права власності на розташовану на цій земельній ділянці будівлю, що свідчить про захист своїх цивільних прав.

На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у спірних правовідносинах є визнати протиправним та скасувати розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації №1631/А-2011 від 07 листопада 2011 року «Про надання громадянину України ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області».

Наведене свідчать про те, що вказаний спір виник у зв'язку із захистом цивільних прав, що виникають із земельних відносин, відтак має не публічний, а приватно - правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відтак, керуючись рішеннями Верховного Суду України від 09.12.2014 року та від 16.12.2014 року, суд вважає, що провадження по справі слід закрити.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі з урахуванням вищевикладених обставин та норм чинного законодавства України.

При цьому, у відповідності до вимог ч.2 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України слід роз'яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 133, п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до Комінтернівської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, садівниче товариство «Пограничник» про визнання протиправним та скасування розпорядження - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н.В.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до Комінтернівської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, садівниче товариство «Пограничник» про визнання протиправним та скасування розпорядження - закрити.

.