Справа № 2а/2517/235/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/12709/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 9 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до голови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Бережняка Валерія Дмитровича про захист конституційних прав,

в с т а н о в и л а :

У травні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій щодо неналежного розгляду поданих ним 2 червня 2006 року чотирьох заяв про порушення кримінальної справи відносно судді цього ж суду Харченко В.С. та зобов'язання відповідача направити ці заяви за належністю.

Посилався на те, що в порушення вимог ст.97 КК України, яка передбачає обов'язок порушити кримінальну справу, відмовити в її порушенні або направити заяву або повідомлення про злочин за належністю, відповідач направив йому відповідь від 9 червня 2006 року про те, що згідно ст.97 КПК України порушення кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, віднесено до компетенції органів досудового слідства, а до компетенції суду згідно ст.27 КК України віднесено лише порушення кримінальних справ за скаргою потерпілого за статтями 125, 126, 356 КК України.

28 серпня 2012 року ОСОБА_4 подав заяву, яку назвав заявою про зміну позовних вимог, та просив визнати протиправними дії відповідача щодо розпорядження заявами позивача від 2 червня 2006 року не у спосіб, передбачений ст.97 КПК України, та зобов'язати голову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області направити ці чотири заяви Генеральному прокурору України для прийняття процесуального рішення, а саме для порушення кримінальної справи.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 9 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 2 червня 2006 року ОСОБА_4 подав до Ніжинського міськрайонного суду Черніговської області чотири заяви про порушення кримінальної справи відносно судді цього ж суду Харченко В.С.

9 червня 2006 року головою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області на вказані заяви було надано відповідь, що згідно ст.97 КПК України порушення кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, віднесено до компетенції органів досудового слідства, а до компетенції суду згідно ст.27 КК України віднесено лише порушення кримінальних справ за скаргою потерпілого за статтями 125, 126, 356 КК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що надавши 9 червня 2006 року відповідь на заяви ОСОБА_4, відповідач не порушив охоронюваних законом прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, як і не позбавив його права звернутися із заявами до компетентних органів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, покладення на адміністративні суди інших повноважень, ніж встановлені законом, зокрема тих, які віднесені до компетенції інших органів, не передбачено.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Посилання ОСОБА_4 на порушення його конституційних прав, зокрема, на доступ до правосуддя не ґрунтуються на доказах, спростовуються висновками судів, викладеними у судових рішеннях.

Доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 9 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк