Справа № 826/11248/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Радикал Банк» звернулося до суду із позовом про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, та, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило суд визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську, щодо не вжиття заходів на виконання платіжної вимоги № 796 від 27.11.2013 року на суму 36 664,51 грн. та зобов'язати Державну казначейську службу України перерахувати Публічному акціонерному товариству «Радикал Банк» грошові кошти в сумі 36 664,51 грн., стягнутої в рамках виконавчого провадження № 39434565.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до частини 4 статті 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Позивач 11.02.2015 року до Київського апеляційного адміністративного суду подав заяву з проханням закрити провадження у справі.

На обґрунтування своєї заяви представником позивача надано суду апеляційної інстанції платіжне доручення № 709 від 05.08.2014 року, з якого вбачається, що ВДВС Краматорського МУЮ перераховано ПАТ «Радікал Банк» 52 275, 10 грн., платіжне доручення № 822 від 05.08.2014 року, з якого вбачається, що ВДВС Краматорського МУЮ перераховано ПАТ «Радікал Банк» 144 911, 20 грн., платіжне доручення № 796 від 22.09.2014 року, з якого вбачається, що ВДВС Краматорського МУЮ перераховано ПАТ «Радікал Банк» 36 664, 51 грн., а тому, на думку позивача, сторони досягли примирення, предмет спору відсутній, а провадження у справі має бути закрито.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження, щодо стягнення на користь ПАТ «Радикал Банк» заборгованості за кредитним договором на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва.

Листом від 27.12.2013 року № 4-8-7273/29759 начальником Головного управління юстиції у Донецькій області Краматорського міського управління юстиції позивачу повідомлено, що в ході провадження виконавчих дій усю суму заборгованості стягнуто на депозитний рахунок відділу ДВС та перераховано на користь позивача платіжними вимогами № 709 від 13.09.2013 року в сумі 52275,10грн., № 796 від 27.11.2013 року на суму 36664,51грн. та № 822 від 04.11.2013 року на суму 144911,20грн.

На час вирішення спору, в суді першої інстанції, без виконання залишено платіжну вимогу № 796 від 27.11.13 року на суму 36664,51грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно Положення про Державну казначейську службу України, затверджене Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр).

Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Відповідно до статті 45 Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон 606-ХІV) грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Згідно пункту 12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Розрахунки з таких рахунків здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих державними виконавцями сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок органу ДВС (пункт 12.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень).

Відповідно до пунктів 12.4, 12.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, в органі ДВС щодо кожного рахунку заводиться книга обліку депозитних сум (далі - книга) (додаток 3) строком на один рік. Ведення книги здійснюється в підсистемі обліку депозитних сум Єдиного реєстру.

Розпорядчим документом начальника органу ДВС визначається особа, відповідальна за ведення книги за кожним рахунком, яка здійснює підготовку розрахункових документів про перерахування коштів, а також ведення необхідних нарядів банківських документів та розпоряджень державних виконавців.

Пунктом 12.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що при надходженні коштів на депозитний рахунок органу ДВС особа, відповідальна за ведення книги, повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу ДВС, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу ДВС на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис «ознайомлений», підпис та дату ознайомлення.

Після цього не пізніше наступного робочого дня особа, відповідальна за ведення книги, повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

Відповідно до пункту 12.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, після цього не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (додатки 4, 5) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Згідно пунктів 12.4, 12.15, 12.17, 12.18, 12.19, 12.21 Інструкції з організації примусового виконання рішень, копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється особою, відповідальною за ведення книги, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця.

У разі надходження суми, яка не задовольняє вимог усіх стягувачів, а також за необхідності відрахування виконавчого збору, витрат на виконання складається розрахунок, який затверджується начальником органу ДВС та долучається до матеріалів зведеного виконавчого провадження (кошти розподіляються на підставі розрахунку державного виконавця, а перераховуються на підставі розпорядження).

При перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень.

Якщо у стягувача - фізичної особи є рахунок в установі банку, то в платіжному дорученні обов'язково вказується, на який рахунок слід перерахувати кошти.

Платіжне доручення підписується керівником органу ДВС та особою, яка уповноважена на ведення відповідного рахунку органу ДВС.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків визначає Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.

Відповідно до пункту 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією (пункт 1.8).

Згідно пункту 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Пунктом 3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті встановлено, що Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується.

З урахуванням наведених норм права суд першої інстанції вірно зазначив, що обов'язок органу казначейської служби на перерахування коштів на рахунок стягувача виникає після отримання платіжного доручення органу виконавчої служби.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося відповідачами, платіжну вимогу № 796 від 27.11.2013 року на суму 36664,51 грн. отримано, однак у встановлені зазначеними вище нормами терміни не виконано.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу заяви позивача про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 113 КАС України, сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

Частина 3 вказаної статті зазначає, що у разі примирення сторін суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, у якій фіксуються умови примирення. Умови примирення не повинні суперечити закону або порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Тобто, з системного аналізу зазначеної норми вбачається, що необхідною умовою примирення є волевиявлення сторін, взаємні поступки, умови яких фіксуються у судовому рішенні.

Разом з цим, до суду апеляційної інстанції не надходило від Державної казначейської служби України, особи яка подала апеляційну скаргу, жодних заяв або клопотань щодо досягнення взаємних поступок з позивачем.

Отже, підстави для залишення позовної заяви без розгляду або для закриття провадження у справі визначені статтями 155 і 157 КАС України. Перелік підстав для закриття провадження у справі є вичерпним, обставин на які посилається позивач у своїй заяві як на причину для закриття провадження не доведено та, відповідно, відсутні підстави для задоволення такої заяви.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції було прийнято правильне рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження у суді першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2014 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 03.03.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.