Справа № 821/4720/14
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4720/14
10 год. 18 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гомельчука С.В.,

при секретарі: Корнієнко Я.В.,

за участю: представника позивача - Сафонової Р.В.,

представника відповідача - Сірик Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод" про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені,

встановив:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод" (далі - відповідач, ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод", підприємство) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені на загальну суму 172860 грн. 18 коп.

В обгрунтування адміністративного позову зазначено, що згідно з даними звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2011 рік, поданого відповідачем, середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 638 осіб, з цього розрахунку установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік становить 26 робочих місць. За 7 робочих місць, призначених для працевлаштування інваліда і не зайнятих ними, відповідач до 18 квітня 2012 року повинен був самостійно сплатити позивачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 172584 грн. 02 коп. Пеня за порушення терміну сплати цих санкцій складає 276 грн. 16 коп. Окільки вищезазначені суми не погашені відповідачем у добровільному порядку, утворилась заборгованість на загальну суму 172860 грн. 18 коп., яка підлягає стягненню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує, суду пояснила, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується суто його обов'язком підбирати інвалідів на створені робочі місця, такий обов'язок покладається також на органи працевлаштування, зокрема, на державну службу зайнятості, якою у 2011 році не спрямовано жодного інваліда, який відповідав вимогам підприємства. На виконання приписів Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідач протягом 2011 року виділив та створив робочі місця для інвалідів, інформував службу зайнятості, шляхом подання звітності та займався самостійним пошуком інвалідів, розміщуючи відповідні об'яви. На думку представника ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод", підприємством вжито всіх необхідних заходів щодо виконання нормативу працевлаштування інвалідів, а тому правових підстав для сплати ним адміністративно-господарських санкцій та пені немає. У задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 23 лютого 2012 року відповідачем подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2011 рік , відповідно до якого середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 638 осіб. Виходячи з даного розрахунку, установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" становить 26 місць. За даними звіту середньооблікова кількість незайнятих робочих місць для штатних працівників підприємства, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність складає 7 робочих місць. У зв'язку з невиконанням нормативу працевлаштування інвалідів відповідачеві нараховано адміністративно-господарські санкції у розмірі 172584 грн. 02 коп. Листом від 14 березня 2012 року № 03-08/302 ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" повідомлено про обов'язкову сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 172584 грн. 02 коп. внаслідок невиконання нормативу працевлаштування інвалідів. За порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачеві нарахована пеня на суму 276 грн. 16 коп.

Зі змісту ч.1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ) слідує, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Так, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ).

За приписами ч.1, ч.2 ст. 20 Закону № 875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Судом встановлено, що ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" на виконання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та у відповідності до наказу директора підприємства було в повному обсязі створено робочі місця для працевлаштування інвалідів із забезпеченням для них умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпеченням іншими соціально- економічними гарантіями, що не було спростовано і позивачем у судовому засіданні.

Крім того, як з'ясовано судом, протягом 2011 року, при потребі в працівниках з обмеженими фізичними можливостями на посади токаря (3 особи: стаж від 3 років і більше, вища освіта, чоловік, жінка, вік 30-50 років, знання технології металообробки), інженера - технолога (4 особи:стаж від 3 років і більше, вища освіта, чоловік, жінка, вік 30-50 років, знання технології металообробки), майстра виробничої діяльності (1 особа: стаж від 3 років і більше, вища освіта, чоловік, жінка, вік 30-50 років,знання технології металообробки), економіста (1 особа : стаж 5 років, вища освіта, чоловік, жінка, вік 35-50 років, резюме, досвід роботи в машинобудуванні, вміння розробляти калькуляції та вести облік накладних), слюсаря - ремонтника (8 осіб : стаж від 3 років і більше, професійно - технічна освіта, 5 розряд, чоловік, вік 30-40 років), підприємство зверталося до державної служби зайнятості 28 січня 2011 року, 15 березня 2011 року, 12 квітня 2011 року, 29 квітня 2011 року, 20 травня 2011 року, 31 травня 2011 року, 29 липня 2011 року, 15 серпня 2011 року, 30 вересня 2011 року, 18 жовтня 2011 року, 31 жовтня 2011 року шляхом подання звітності форми № 3-ПН "Звіт про наявність вакансій", що підтверджується копіями долучених до справи звітів відповідача. Осіб, які б відповідали вимогам роботи за даними посадами, зазначеним у звітності, центром зайнятості направлено не було, що підтверджується корінцями направлення на працевлаштування № 0028016 від 25 липня 2011 року, № 0039015 від 29 вересня 2011 року. Деякі кандидати відмовились від запропонованої роботи особисто, про що свідчить відомість (список) направлених кандидатур, яка ведеться відповідачем.

Долучені Херсонським міським центром зайнятості до матеріалів справи корінці направлення на працевлаштування ОСОБА_7., ОСОБА_4, ОСОБА_5 суд не може прийняти як належні докази спрямування безробітних інвалідів на роботу до ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод", оскільки вони не містять печатки, підпису уповноваженої особи та відмітки роботодавця щодо розгляду кандидатури та не підтверджують факт явки вказаних осіб на дане підпрриємство.

Що стосується направленого до відповідача на роботу інваліда ОСОБА_6, то дана кандидатура відхилена роботодавцем на підставі медичних протипоказань, про що свідчить довідка к/к 351 до акту огляду МСЕК (Серія 10 ААБ № 068626).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

За приписами ст. 18-1 Закону № 875-ХІІ інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Таким чином, пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Відтак, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.На роботодавця не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженими органами інвалідів, які відповідають заявленим посадам для працевлаштування.

При цьому, відповідачем було здійснено самостійний пошук осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - кандидатів на вакантні посади, зокрема, ним розклеювались відповідні об'яви (копія наявна серед матеріалів справи).

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. У частині 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського Кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції застосовуються до суб'єктів господарювання за порушення ними встановлених законодавчими актами правил, тобто за вчинення правопорушення у сфері господарювання. Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками. Умовою настання відповідальності є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Викладене вище дає підстави зробити висновок про те, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, оскільки ним виділено та створено робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомлено службу зайнятості у встановленому законом порядку про наявність вакансій.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України "Про систему оподаткування" від 25 червня 1991 року, а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення. Такі санкції не можуть застосовуватися у разі відсутності необхідної кількості працевлаштованих інвалідів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 грудня 2009 року у справі № 21-2151во09/09/229, від 20 червня 2011 року у справі № 21-60а11 та від 16 квітня 2013 року у справі №21-81а13.

Крім того, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів зверталось до суду з позовами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Херсонський машинобудівний завод"адміністративно - господарських санкцій та пені за 2012, 2013 роки. Постановами Херсонського окружного адміністративного суду від 22 травня 2013 року (справа № 821/1550/13-а) та від 19 травня 2014 року (справа № 821/1353/14) у задоволенні позовних вимог Фонду відмовлено. Ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду (ОААС) від 19 вересня 2013 року та 08 жовтня 2014 року постанови суду першої інстанції залишені без змін. Рішення ОААС набрали законної сили. Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 07 жовтня 2013 року та 21 жовтня 2014 року позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінюючи подані сторонами докази та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено протиправної та умисної бездіяльності підприємства щодо створення робочих місць та належних умов для працевлаштування інвалідів та не надано суду доказів невиконання товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством "Херсонський машинобудівний завод" вимог чинного законодавства щодо забезпечення прав інвалідів на працевлаштування.

Відтак, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені на загальну суму 172860 грн. 18 коп. немає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд,-

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 лютого 2015 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 10.3.4