Справа № 225/3909/14-а
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Нємиш Н.В.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року справа №225/3909/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Ляшенка Д.В., суддів Ястребової Л.В., Чумака С.Ю., при секретарі судового засідання Манаєва М.В., за участі позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2014 р. у справі № 225/3909/14-а (головуючий І інстанції Нємиш Н.В.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ в Херсонській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

27 жовтня 2014 року позивач звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ в Херсонській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року адміністративний позов залишено без розгляду на підстав ст. 287-289 Кодексу про адміністративні правопорушення України та ст. 99 та ч.1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з пропуском позивачем строку зверхня до суду з позовом.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з'ясування всіх обставин які впливають на вирішення справи, просить ухвалу скасувати.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

03 липня 2014 року у відношенні позивача Інспектором ДПС взводу ДПС ОСП № 3 РДПС в Херсонськой області складено протокол Серія АВ2 № 133977 про адміністративне правопорушення. На підставі протоколу прийнято постанову Серія ПС1 №470940 в справі про адміністративне правопорушення за скоєння позивачем адміністративного правопорушення, на підставі чого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до припису ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Колегія судів зазначає, що ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення України в даному випадку є спеціальною при оскаржені постанови по справі про адміністративне правопорушення та за приписами ст. 99 Кодексу про адміністративні правопорушення України повинна застосовуватись при обчислені строку звернення до суду.

За частиною 1 та 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Тобто суд першої інстанції при зверненні позивача до суду з урахуванням ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України мав право на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів та за відсутністю поважних причин пропуску строку залишити без розгляду позовну заяву без проведення судового засідання.

Проте, колегія суддів наголошує, що зі змісту зазначених норм вбачається, що у разі виникнення сумнівів або при виникненні необхідності дослідження обставин викладених в клопотанні про поновлення строку, суд повинен дослідити ці обставини та надані суду докази в судовому засіданні за участю сторін. За відсутністю необхідних доказів, суд вирішує питання про необхідність витребування таких доказів, а в разі необхідності призначити експертне дослідження, та саме при розгляді справи дає оцінку наявним в матеріалах доказам та поясненням сторін та свідків.

Колегія суддів зазначає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи.

З аналізу вищезазначених норм КАС України, день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, не врахував, що позивач 11 липня 2014 року звернувся з вказаним позовом до Пролетарського районного суду м. Донецька, тобто з дотримання передбаченим законом строком, саме після того, як дізнався про порушення своїх прав. Проте, в зв'язку з проведенням антитерористичної операції в деяких районах міста справу не було розглянуто по суті, що позбавило позивача на судовий захист. Позивач керуючись Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 № 1632-VII, звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом.

Звернення позивача 11 липня 2014 року до Пролетарського районного суду м. Донецька підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: копією позовної заяви від 11 липня 2014 року; копією квитанції про відправлення поштового повідомлення 11 липня 2014 року з описом; копією поштового повідомлення про вручення поштового відправлення 15 липня 2014 року; ухвалою Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 липня 2014 року про залишення позову без руху; заявою позивача про усунення недоліків від 25 липня 2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 № 1632-VII, справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Відповідно до вищевикладеного про порушення свого права позивач дізнався в липні 2014 року, та вперше звернувся до суду з дотриманням строку. Як вбачається з матеріалів справи, звернення до суду першої інстанції в жовтні 2014 року з порушенням строку відбулось не з вини позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції зазначені обставини не досліджував та посилання позивача не перевіряв. Колегія суддів вважає, що зазначені обставини є важливими для вирішення питання, щодо поновлення строку звернення до суду.

Згідно ст.8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) гласність і відкритість адміністративного процесу; 6) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; 7) обов'язковість судових рішень.

На підставі зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не надав належну оцінки зазначеним обставинам та прийшов до помилкового висновку, щодо порушення позивачем строку звернення до суду з цим позовом, що призвело до позбавлення права позивача на судовий захист.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та передчасно дійшов до висновку, щодо порушення позивачем строку звернення до суду, що відповідно до статті 204 КАС України обумовлює скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для відкриття провадження у справі та продовження розгляду.

Повний текст ухвали складено та підписано колегією суддів 25 лютого 2015 року.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2014 р. у справі № 225/3909/14-а задовольнити.

Скасувати ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2014 р. у справі № 225/3909/14-а.

Матеріали адміністративної справи № 225/3909/14-а направити до Дзержинського міського суду Донецької області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Д. В. Ляшенко

Судді: С. Ю. Чумак

Л. В. Ястребова