Справа № 815/876/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/876/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріваж» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (далі ТОВ «Боріваж» ) до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області (далі ДПІ), в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2014 року № про застосування штрафної санкції у сумі 4483,00грн.

Позивач зазначив, що оскаржуєме податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту планової виїзної документальної перевірки №1186/15-17-22-01-24-32307678 від 29.09.2014 року, в п.4 висновків якого зазначено про встановлення порушення підприємством п. 2.12, п. 7.39 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від .12.2004 року № 637 (далі Положення №637). В акті перевірки зазначено, що до бухгалтерії не наданий авансовий звіт за використання готівкових коштів на господарчі потреби підприємства, які були отримані 08.11.2013 року працівником ТОВ «Боріваж» ОСОБА_1 з використанням платіжної картки корпоративного рахунку підприємства на суму 4 483, 00 гривень.

Позивач зазначив, що дійсно TOB «Боріваж» через довірену особу ОСОБА_1 за допомогою платіжної картки корпоративного рахунку підприємстваздійснило безготівковий переказ коштів фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за придбання автозапчастин на господарчі потреби підприємства.

Проте позивач вважає висновок акту перевірки про порушення ним при здійснені вказаної операції п. 2.12, п. 7.39 Положення №637 безпідставним та помилковим, оскільки згідно з п. 2.12 Положення довірені особи підприємств (юридичних осіб) подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами у разі одержання ними готівки з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу та використання її за призначенням без оприбуткування в касі. Але кошти з платіжної корпоративної карти підприємства були перераховані довіреною особою на господарчі потреби без зняття (одержання) готівки. Суб'єкт господарювання, який здійснював продаж товару отримав кошти за такий товар покупця на свій розрахунковий рахунок, така операція та розрахунки є безготівковими, перерахування коштів в безготівковому порядку підтверджує платіжне доручення та банківська виписка з рахунку.

Відповідно до положень п. 1.27 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 N 2346-ІП «Про платіжні системи переказ грошей в Україні», п. 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004року №22, п. 1.4. Постанови Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» був здійснений розрахунок у безготівковій формі з використанням спеціального платіжного засобу за банківськими рахунками.

Крім того, придбання товару, за який було здійснено переказ безготівкових коштів підтверджує видаткова накладна, видана продавцем, яка підтверджує одночасно два юридичні факти - передачу товару та здійснення розрахунку. Дана видаткова накладна не може бути не визнана розрахунковим документом, оскільки згідно п. 6 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до продавців товарів (робіт, послуг), які є платниками єдиного податку не поширюється вимога по дотриманню форми та змісту розрахункових документів, останні мають право на підтвердження здійснення розрахункової операції та виконання договору видавати будь -який первинний документ, який би підтверджував передачу товару покупцю та проведення з ним розрахунку. ФОП ОСОБА_2 є платником єдиного податку, відповідно видаткова накладна, видана ним - продавцем, підтверджує одночасно два юридичні факти - передачу товару та здійснення розрахунку.

Ініціювання переказу за допомогою платіжної картки є безготівковою формою розрахунків, що виключає притягнення підприємства до відповідальності за порушення норм з регулювання обігу саме готівки, яка встановлена Указом Президента № 436/95.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином та своєчасно, суд визнав не явку неповажною та вважав за можливе розглянути справи у відсутність представника відповідача, у порядку письмового провадження на підстави ч.6 ст.128 КАС України у зв'язку з відсутністю потреби допиту свідків та експерта.

Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ «Боріваж» зареєстроване Оболонською районною державною адміністрацією м. Києва 21.01.2003 року, знаходилось на податковому обліку з 30.01.2003 року в ДПІ у Оболонському районі м. Києва, у зв'язку зі зміною юридичної адреси взято на облік та знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області ( а.с. 8-15).

З 11.08.2014 по 22.09.2014 року ДПІ здійснило документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Боріваж» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складений Акт № 1186/15-17-22-01-24-32307678 від 29.09.2014 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Боріваж» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року» (а.с.16-25).

Позивач не погодився з п. 4 висновків Акту перевірки та надав заперечення на нього в цій частині, які до уваги прийняті не були (а.с.26-27).

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ 13.10.2014 року прийняло податкове повідомлення - рішення № (форма «С») про застосування на підставі п.1 абз. 6 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 ПКУ до TOB «Боріваж» штрафної санкції у сумі 4483, 00 гривень за порушення п. 2.12, п. 7.39 Положення №637.

Позивач оскаржив податкове повідомлення - рішення № (форма «С») від 13.10.2014 року в адміністративному порядку. Рішеннями ГУ ДФС в Одеській області, ДФС про результати розгляду скарг від 19.12.2014 року та від 20.01.2015 року скарги залишені без задоволення (а.с.29-36).

В п.3.9.3.4 Акту перевірки № 1186/15-17-22-01-24-32307678 від 29.09.2014 року щодо дотримання платником податків порядку видачі готівки під звіт та її використання зазначено, що перевіркою встановлено порушення підприємством п. 2.12, п. 7.39 Положення №637, а саме за перевіряємий період до бухгалтерії ненаданий авансовий звіт за використання готівкових коштів на господарчі потреби підприємства, які були отримані 08.11.2013 року працівником ТОВВ «Боріваж» ОСОБА_1 з використанням платіжної картки корпоративного рахунку підприємства на суму 4 483, 00 гривень (а.с.22).

Відповідно до п. 2.12 розділу 2 («Вимоги до організації готівкових розрахунків») Положення №637 фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Згідно з п. 7.39 розділу 7 («Контроль за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою») під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Суд вважає, що порушення вказаних норм Положення №637, які зазначені в Акті перевірки та податковому повідомленні - рішенні позивач не допускав. При цьому суд виходить з наступного.

Положення №637 відповідно до його Преамбули визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Пункт 1.2 Положення визначає поняття термінів, в яких вони вживаються у Положенні. Зокрема, зазначено, що: - готівка (готівкові кошти) - це грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам'ятні монети, які є дійсними платіжними засобами; - готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження; - готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Розділ 2 Положення визначає вимоги до організації готівкових розрахунків, тобто вимоги щодо здійснення платежів готівкою.

Згідно пунктів 2.1,2.2 розділу 2 Положення підприємства (підприємці), які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, пріоритетно в безготівковій формі, а також у готівковій формі (з дотриманням чинних обмежень) у порядку, установленому законодавством України. Підприємства здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Аналізуючи вищезазначені норми нормативного акту, суд вважає, що п.2.12 Положення №637 містить вимоги щодо надання звіту до бухгалтерії підприємства про використання коштів стосуються фізичних осіб - довірених осіб підприємств (юридичних осіб), які одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу, та саме цією готівкою розраховувались за товар (послуги), тобто здійснювали готівковий розрахунок (за аналогією отримання готівки під звіт в касі підприємства або у банку з розрахункового рахунку підприємства), а не безготівковий розрахунок.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що він здійснив з ФОП ОСОБА_2 безготівковий розрахунок, оскільки довірена особа не отримувала готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу (що передбачено у п.2.12), а шляхом платіжного доручення перерахувало з цього рахунку кошті на рахунок продавця ФОП ОСОБА_2, яким видана видаткова накладна на отримання покупцем - позивачем товару - дисків гальмових на суму 4483,00грн.

Що стосується посилання в Акті перевірки на порушення позивачем п. 7.39 розділу 7 («Контроль за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою»), суд вважає таке посилання неспроможним, оскільки зазначений пункт не може бути порушений суб'єктом господарювання, так як стосується дій органів контролю при здійсненні ними перевірок щодо порядку ведення операцій з готівкою.

Згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Національного Банку України від 21.01.2004 року № 22 (далі Інструкція №22), в ній термін «безготівкові розрахунки» застосовується у розумінні - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів.

Пунктом 1.4. Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року, яке діяло на час здійснення розрахункової операції позивача з ФОП ОСОБА_2, визначено, що платіжна операція - дія, ініційована держателем спеціального платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього спеціального платіжного засобу за банківськими рахунками. Також в Положенні про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, яке діє з 12.11.2014 року, визначено, що платіжна операція - дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками.

З урахуванням зазначених положень законодавства та встановлених обставин, суд вважає, що позивач не здійснював готівковий розрахунок по господарський операції з ФОП ОСОБА_2, у зв'язку з чим підстав для застосування до нього відповідальності встановленої Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», а саме п.1 абз. 6 Указу, на якій посилається у податковому повідомленні-рішенні відповідач, оскільки вказаний абз.6 встановлює відповідальність саме за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів - у розмірі сплачених коштів. Позивач, якій був покупцем не сплачував готівкових коштів.

При цьому суд також приймає до уваги доводи позивача щодо прийняття ним видаткової накладної виданої продавцем ФОП ОСОБА_2, як первинного та розрахункового документі, оскільки продавець є платником єдиного податку та відповідно до п.6 ст.9 Закону України Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не використовує у своєї діяльності РРО.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що позивач довів суду обставини, на які посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому вони підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, приймаючи до уваги, що відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 182,70грн.підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України,

суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріваж» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податков повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області від 13.10.2014 року № про застосування штрафної санкції у сумі 4483,00 гривен.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріваж» судові витрати у сумі 182,70 гривни.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Визнати протиправними та скасувати податков повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області від 13.10.2014 року № про застосування штрафної санкції у сумі 4483,00 гривен.