Справа № 815/4681/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2015 р. м. Київ К/800/61834/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю секретаря представників сторін: від позивача: від відповідача:Муравйов О. В. Вербицька О. В. Маринчак Н. Є. Титенко М. П. Фіщенко І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна»
на постанову та ухвалуОдеського окружного адміністративного суду від 19.09.2013 року Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 року
у справі№ 815/4681/13-а
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна»
до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби
проскасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2013 року у справі № 815/4681/13-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове про задоволення позову. Свої вимоги заявник обґрунтовує порушенням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, п. 56.21 ст. 56, п. 102.5 ст. 102, п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.6, 200.7 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «Енергія і газ України» в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року, а саме ряд. 24 «залишок від'ємного значення який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» (податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2012 року № 50873 від 21.01.2013 року з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2012 року № від 06.02.2013 року), яким зафіксовано порушення п. 102.5 ст. 102, пп. пп. 135.5.4, 135.5 ст.135, п. п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України, ст. 257 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим товариством в декларації за грудень 2012 року завищено значення ряд. 24 (залишок від'ємного значення який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) в сумі 19 892 491,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.03.2013 року, яким позивачу зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 19 892 491,00 грн. за грудень 2012 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивачем включено до рядка 24 декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року від'ємне значення з ПДВ за грудень 2009 року в сумі 19 892 491,00 грн., яка згідно з довідкою про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашення після бюджетного відшкодування, отриманого в звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, що є додатком до уточнюючого розрахунку від 06.02.2013 року, зазначена позивачем як фактично несплачена постачальникам або до Державного бюджету України, контролюючим органом обґрунтовано зроблено висновок про завищення значення ряд. 24 в сумі 19 892 491,00 грн.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

У справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи вчинені вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До декларації, згідно із п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем подано до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 року № 50873 від 21.01.2013 року та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2012 року № від 06.02.2013 року з відповідними додатками.

В зазначеній податковій декларації за грудень 2012 року та уточнюючого розрахунку позивачем відображено в рядку 22 (залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, суму 61 403 304,00 грн.

В додатку № 2 до декларації «Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашення після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» позивачем відображено залишок від'ємного значення попереднього періоду в сумі 24 319 320,00 грн. - за 2009 рік, 2011 рік, 2012 рік, в тому числі 19 892 491,00 грн. за грудень 2009 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, з посиланням на ст. 257 Цивільного кодексу України, пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України дійшов висновку про завищення значення рядку 24 в сумі 19 892 491,00 грн., оскільки до рядка 24 декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року від'ємне значення з ПДВ за грудень 2009 року в сумі 19 892 491,00 грн., щодо якого минув встановлений законодавством 1095-денний строк, та яка згідно довідки про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашення після бюджетного відшкодування, отриманого в звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, що є додатком до уточнюючого розрахунку від 06.02.2013 року, була зазначена позивачем як фактично не сплачена постачальникам або до Державного бюджету України.

Проте, наказ Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року № 1492 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», що був чинний на момент подання декларації та уточнення, не містить імперативних вимог щодо змісту та обов'язковості заповнення колонки 2 довідки про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2).

Правомірність формування залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за листопад та грудень 2012 року, підтверджується довідкою від 14.05.2013 року № 1545/22-1/34737717, в якій вказано, що з урахуванням даних додатка 2 (Д2) до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року частина залишку від'ємного значення за грудень 2009 року фактично сплачена ТОВ «Лукойл Енергія і Газ України» постачальникам та/або до державного бюджету, не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодів та складає 19 892 491,00 грн.

Посилання податкового органу на порушення позивачем п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України у зв'язку із включенням товариством до рядка 24 декларації з податку на додану вартість залишок від'ємного значення, який виник у грудні 2009 року, тобто з пропуском 1095 днів, підлягає відхиленню, оскільки обмеження у вигляді права на подачу заяви в строк не пізніше 1095 дня, відповідно до вказаних положень Податкового кодексу України встановлені лише щодо бюджетного відшкодування.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що постановою суду першої інстанції та ухвалою апеляційного адміністративного суду обставини справи встановлені повно та всебічно в обсязі, достатньому для прийняття рішення у справі, однак з неправильним застосуванням зазначених вище норм матеріального та процесуального права, що є підставою відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України для їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позову.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 року у справі № 815/4681/13-а скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби від 05.03.2013 року № .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак