Справа № 826/19997/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 лютого 2015 року № 826/19997/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГолосіївської районної в місті Києві державної адміністрації
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про:

- визнання бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові видати ордер на кімнату в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, протиправною;

- зобов'язання відповідача видати ордер на дитлове приміщення, а саме кімнату в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у вересні 1989 року їй як працівнику Київського заводу художнього складу було надано для проживання кімнату АДРЕСА_1.

18 січня 2003 року ОСОБА_1 отримала ордер №35 на право зайняття житлового приміщення - кімнати №40 в гуртожитку за зазначеною адресою, площею 21.30 кв.м.

30 вересня 2011 року Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією видано розпорядження №722 «Про заміну та впорядкування нумерації жилих та нежилих приміщень з введенням номерів блоків у гуртожитку по вул. Фрометівська, 2».

Відповідно до зазначеного розпорядження було змінено та впорядковано нумерацію жилих та підсобних приміщень з введенням номерів блоків у гуртожитку та кімната №40, яку займає позивач отримала №11.

У зв'язку з покладенням на відділ обліку та розподілу житлової площі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації обов'язку по видачі сім'ям та одиноким громадянам ордерів на займані житлові приміщення зазначеним розпорядженням, у грудні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою щодо зміни ордера на займану площу.

Жодної відповіді за результатами розгляду заяви позивачем отримано не було, що зумовило її послідуючі звернення з аналогічним проханням 22 травня 2013 року, у вересні 2013 року та 21 січня 2014 року.

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 за результатами розгляду її звернення від 03 вересня 2014 року отримала лист від 21 жовтня 2014 року №100-100/ОП/Д-1245-2134, згідно з яким в результаті підтвердженні інформації про те, що ОСОБА_1 не проживає в кімнаті АДРЕСА_1, підстави для видачі ордера на кімнату відсутні.

Вважаючи таку відмову протиправною та такою, що обмежує право користування жилим приміщенням, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та зауважив, що відповідно до нумерації, яка затверджена розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 30 вересня 2011 року №722, приміщення №40, на зайняття якого у позивача є ордер отримало №13, а тому видача ордера позивачу на кімнату №11, в якій проживають інші особи буде грубим порушенням норм чинного законодавства.

Додатково представник відповідача зауважував, що відповідно до розпорядження №722 відділ обліку та розподілу житлової площі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації видає ордери сім'ям та одиноким громадянам на займані житлові приміщення, які постійно проживають та прописані, у той час як відповідно до акта обстеження житлових умов позивача від 28 жовтня 2013 року, встановлено факт відсутності позивача в кімнаті №40 та проживання у ній більше року сторонніх осіб.

Крім того, посилаючись на приписи статті 58 Житлового кодексу України та пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470, представник відповідача робить висновок про відсутність підстав для видачі ордеру, оскільки такий видається лише один раз при вселенні в надане жиле приміщення, і позивач вже має такий ордер.

З огляду на висловлену у даній справі позицію учасників процесу щодо розгляду даної справи в порядку письмового провадження, суд на підставі частини 6 статті 71 та частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 вересня 1989 року ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Згодом на підставі рішення адміністрації профспілкового комітету від 18 січня 2003 року ОСОБА_1 було видано ордер №35 на право заняття жилого приміщення в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання, згідно з яким житлове приміщення надане за адресою: АДРЕСА_1, розміром 21,30 кв.м., яке складається з 1 кімнати.

У той же час, 30 вересня 2011 року розпорядженням голови Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №722 «Про зміну та впорядкування нумерації жилих та нежилих приміщень з введенням номерів блоків у гуртожитку по АДРЕСА_1» вирішено:

1) змінити та впорядкувати нумерацію жилих та підсобних приміщень з введенням номерів блоків у гуртожитку по АДРЕСА_1 відповідно до поповерхового плану, згідно з додатком;

2) просити Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна внести зміни в правовстановлюючі документи;

3) відділу обліку та розподілу житлової площі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації видати сім'ям та одиноким громадянам ордери на займані житлові приміщення, які постійно проживають на прописані;

4) відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві провести перереєстрацію громадян по АДРЕСА_1 згідно виданих ордерів.

Саме посилаючись на зазначене розпорядження і те, що у додатку до нього кімнаті, яку займає ОСОБА_1 присвоєно номер 11, остання звернулась до відповідача з проханням про заміну їй ордера на новий у відповідності до зміненої нумерації.

За результатами розгляду зазначеного звернення відповідачем надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що правові підстави для видачі ОСОБА_1 ордеру на кімнату АДРЕСА_1 відсутні.

В якості обґрунтування у листі зазначено, що позивач довгий час у названій кімнаті не проживає.

Однак, ані в зазначеному листі, ані під час розгляду справи суб'єктом владних повноважень не надано належних доказів на підтвердження викладених у відповіді обставин.

До наданої відповідачем копії акту від 28 жовтня 2013 року, складного комісією та затвердженого начальником відділу обміну та розподілу житлової площі Голосіївської в м. Києві районної державної адміністрації про проведення перевірки фактичного проживання мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1, суд ставиться критично.

Як вбачається зі змісту зазначеного акта, при перевірці документів мешканців кімнати №40 з'ясовано, що в кімнаті зареєстрована ОСОБА_1, власник рахунку з 21 вересня 1989 року. Фактично проживаються: на момент обстеження о 20:45 орендарі - ОСОБА_2, зареєстрована м. Христинівка, Черкаської області та ще 3 особи проживають більше року.

Проте, як зазначає позивач у своєму зверненні від 03 вересня 2014 року та відповідач у листі від 21 жовтня 2014 року №100-100/ОП/Д-1245-2134, мова йде про отримання ордеру на кімнату №11, у той час як в акті зазначено про обстеження кімнати №40, незважаючи на те, що згідно з розпорядженням №722 та додатком до нього жодне приміщення у гуртожитку по АДРЕСА_1 з 2011 року не має номеру 40.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості встановити яке саме приміщення обстежувала комісія та чи має це приміщення будь-яке відношення до того, про яке зазначає позивач у своєму зверненні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 порушує питання щодо заміну ордеру №35, який нею отриманий у 2003 році на новий у зв'язку з впорядкуванням нумерації жилих приміщень, яка призвела до зміну номера кімнати, в якій вона проживає та на заняття якої було отримано ордер №35.

Наведене у свою чергу, враховуючи викладені вище положення розпорядження №722, передбачає перевірку суб'єктом владних повноважень фактів: наявності у громадянина або сім'ї ордеру на займання відповідного жилого приміщення у гуртожитку, постійного проживання у ньому та реєстрації.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідних дій відповідачем суду не надано, що на думку суду, свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності під час розгляду звернення ОСОБА_1 від 03 вересня 2014 року та наявність підстав для постановлення рішення про зобов'язання Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію повторно розглянути зазначене звернення з урахуванням висновків суду.

У той же час, підстави для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача видати ордер на житлове приміщення, а саме кімнату №11, суд вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем також не надано доказів на підтвердження існування названих вище фактів, що виключає можливість вирішення зазначеного питання під час розгляду даної справи.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позиція відповідача у даній справі з огляду на наведені норми процесуального права визнається судом недоведеною.

Враховуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності та виходячи з того, що під час розгляду справи доводи позивача частково знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підставі для часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст.69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації під час розгляду звернення ОСОБА_1 від 03 вересня 2014 року щодо видачі ордера на кімнату АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 03 вересня 2014 року щодо видачі ордера на кімнату АДРЕСА_1 у порядку та строки визначені законодавством України з урахуванням висновків суду.

4. У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська