Справа № 163/74/15-а
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/74/15-а
Провадження № 2-а/163/5/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Лебедя Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Ягодинської митниці Хомутянського Віталія Володимировича про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить скасувати постанову заступника начальника Ягодинської митниці Міндоходів №1345/20500/2014 від 24.12.2014 року і закрити провадження в справі. Свої вимоги обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою його визнано винуватим за ч.2 ст.469 МК України з накладенням стягнення у вигляді 8500 гривень штрафу. Постанова винесена на підставі протоколу про порушення митних правил від 10.12.2014 року. За його змістом позивач під час допиту в якості свідка показав, що у невідомої особи придбав автомобіль «Фольксваген Пассат» за 25000 гривень і 05.09.2014 року приїхав на ньому в селі Римачі Любомльського району. Оскільки автомобіль перебував під митним контролем і митне оформлення його не завершено, позивача звинуватили у користуванні транспортним засобом без дозволу органу доходів і зборів. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою, оскільки в дійсності автомобілем не користувався, а приїхав в село Римачі в якості пасажира з громадянином Латвії. Доказів керування автомобілем чи розпорядження ним не зібрано, його власником не є, на територію України його не ввозив. Ці обставини виклав у письмових поясненнях при складанні протоколу, тому вважає, що показання в межах кримінального провадження не могли бути підставою для винесення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і пояснив, що був посередником у придбанні автомобіля на запчастини жителем Донецької області і дав продавцю завдаток в сумі 25000 гривень. Клієнт в подальшому відмовився від свого наміру. Тому разом із продавцем транспортного засобу(громадянином Латвії) прийняв рішення перегнати автомобіль в Республіку Польща, де вирішити його долю остаточно: переоформити на себе право власності або ввезти кузовом. До переміщення автомобіля і розпорядження ним не мав жодного відношення, їхав пасажиром. Автомобіль був в технічно несправному стані, тому продавець залишив його в селі Римачі.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що відповідно до показань позивача саме він оплатив автомобіль, перемістив його з міста Луцьк в село Римачі, де транспортний засіб загорівся і був знищений. Протокол складено на підставі матеріалів Любомльського РВ УМВС та інформації бази даних митної служби. Автомобіль був ввезений в режимі зворотного вивезення громадянином Німеччини і позивач не мав права ним користуватись. Тому вважає, що показання позивача, який був попереджений про кримінальну відповідальність, і його заява слідчому достатньо доводять винуватість позивача.

Дослідженням доказів по справі суд встановлено таке.

02.10.2014 року у Ягодинську митницю з Любомльського РВС УМВС надійшли в копіях постанова про закриття кримінального провадження, протокол допиту в якості свідка ОСОБА_1, його заяви, інформації оперативного управління Ягодинської митниці.

Згідно з цими документами слідчим Любомльського РВ УМВС 29.09.2014 року закрито кримінальне провадження за ознаками ч.2 ст.194 КК України по факту загорання автомобіля «Фольксваген Пассат», номер кузова НОМЕР_1. Під час провадження встановлено, що автомобіль придбаний ОСОБА_1 в місті Луцьк, перегнаний в село Римачі Любомльського району, де залишено на вулиці. Через значні несправності, в тому числі, електропроводки, в автомобілі сталось самозаймання і знищення до повної непридатності для експлуатації.

Такі обставини слідчим встановлено, в тому числі, на підставі показань позивача ОСОБА_1 щодо обставин придбання автомобіля, користування ним і технічного стану транспортного засобу. З врахуванням встановлених обставин та власноручної заяви ОСОБА_1 слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно з інформацією з бази даних митної служби автомобіль «Фольксваген Пассат», номер кузова НОМЕР_1, ввезено 26.02.2014 року нерезидентом ОСОБА_8 в режимі зворотного вивезення строком на 1 рік.

На підставі вказаних документів 10.02.2014 року інспектором митниці Томчуком А.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №1345/20500/2014 за ознаками ч.2 ст.469 МК України про те, що позивач користувався на митній території України автомобілем «Фольксваген Пассат», номер кузова НОМЕР_1, який перебував під митним контролем і митне оформлення кого не закінчено.

Протокол того ж дня вручено позивачу під розписку. В протоколі та окремих письмових поясненнях позивач винуватості не визнав і зазначив, що не є власником автомобіля, ним не керував і не користувався.

24.12.2014 року за результатами розгляду протоколу з участю позивача заступником начальника Ягодинської митниці винесено оскаржувану постанову, якою на ОСОБА_1 за ч.2 ст.469 МК України накладено стягнення у вигляді 8500 гривень штрафу.

Згідно із ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Частиною 4 ст.380 МК України встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Отже, по справі встановлено, що користуватись на митній території України автомобілем «Фольксваген Пассат», номер кузова НОМЕР_1, мав виключно нерезидент ОСОБА_8.

Згідно із ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Підставою складання протоколу про порушення митних правил в даній справі, який і сам є доказом, а також доказом використання позивачем автомобіля, що перебував під митним контролем, є копії його власноручної заяви та показань в якості свідка, які згідно із ст.495 МК України є документами, а отже - належними і допустимими доказами. Зміст показань з деталізацією обставин придбання транспортного засобу, його технічного стану, проведеного ремонту, переміщення з місця придбання в село Римачі Любомльського району не дають підстав для обґрунтованого сумніву в їх об'єктивності та достовірності, оскільки стороння особа таких деталей безсумнівно не могла знати. У заяві ж на ім'я слідчого позивач категорично визнає належність йому автомобіля і вказує про відсутність до будь-кого претензій у зв'язку із його знищенням.

За таких обставин суд вважає як письмові пояснення позивача в межах провадження в справі про порушення митних правил, так і надані в судовому засіданні необ'єктивними і недостовірними.

Кваліфікація дій позивача в оскаржувані постанові надана правильна, стягнення накладене в межах передбаченого ст.467 МК України строку і санкції ч.2 ст.469 МК України. При розгляді протоколу процесуальні права позивача не порушені.

Таким чином, по справі встановлено, що оскаржувана постанова є обґрунтованою і законною, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 86, 159, 160, 163, 1712 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Ягодинської митниці Хомутянського Віталія Володимировича про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1345/20500/2014 від 24.12.2014 року за ознаками ч.2 ст.469 МК України та закриття провадження в справі відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Постанова остаточна і апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий : суддя Чишій С.С.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2015 року.