Справа № 820/484/15
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 лютого 2015 р. №820/484/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Костенка Р.В.,

розглянувши адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд скасувати податкову вимогу від 07.05.2014 р. за № 93-25.

В обґрунтування позову зазначив, що позивачем проводилася сплата орендної плати за землю у період з грудня 2006 по грудень 2007 року ще до реєстрації договорів оренди землі, у зв'язку із чим ним було надмірно сплачено 16 220, 78 грн., тобто на момент направлення вимоги існувала передоплата. На підставі викладеного вважає, що податкова вимога №93-25 від 07.05.2014р. про обов'язок погасити податковий борг з орендної плати за землю є незаконною та такою, що не відповідає об'єктивним обставинам справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що податкова заборгованість позивача виникла внаслідок несплати самостійного задекларованих розмірів орендної плати за землю за 2014 рік. На підставі викладеного вважає дії контролюючого органу щодо формування та направлення податкової вимоги правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. У судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що податковий борг по земельному податку у розмірі 10227,38 грн., що виник внаслідок несплати податкових зобов'язань самостійно визначених податкових деклараціях, що підтверджується наступними документами:

- податковою декларацією № від 11.04.2014р. з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) по Ульяновській сільській раді Богодухівського району Харківської області за 2014 рік;

- податковою декларацією № від 11.04.2014р. з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) по Вінницько-Іванівській сільській раді Богодухівського району Харківської області за 2014 рік.

Станом на 07.05.2014р. за позивачем рахувалася заборгованість з орендної плати за землю з обох земельних ділянок на загальну суму 819,86 грн., що підтверджується даними зворотного боку облікової картки.

На момент розгляду справи заборгованість з орендної плати за землю складає 10227,38 грн., з яких 4559,03 грн. - за декларацією № від 11.04.2014р., та 5668,35 грн. - за декларацією № від 11.04.2014р.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.4 статті 16 ПК України).

Податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у деклараціях № від 11.04.2014р., № від 11.04.2014р. самостійно визначив суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю.

Положеннями п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Позивачем у зазначені строки не було сплачено самостійно нараховані суми податкових зобов'язань, а тому станом на травень 2014 року в останнього утворилася податкова заборгованість у розмірі 819,86 грн. на обох земельних ділянках.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п.59.1 ст.59 ПК України).

На виконання приписів ст.59 Податкового кодексу України, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 07.05.2014 р. № 93-25 на суму 819,86 грн. (а.с. 9). З моменту направлення податкової вимоги податковий борг позивача не переривався, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки платника податків. Зазначені обставини спростовують доводи позивача.

Проаналізувавши положення статті 59 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що нормами податкового законодавства не передбачено обов'язку податкового органу надсилати на адресу платника податків податкову вимогу на суму новоствореного податкового боргу за умови постійного існування заборгованості такого платника податків перед бюджетом, на яку раніше виставлялась вимога.

З матеріалів справи вбачається, що податкова вимога №93-25 від 07.05.2014 р. сформована контролюючим органом відповідно до вимог податкового законодавства та відображає наявну на момент її винесення податкову заборгованість позивача.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилом ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні доведено правомірність дій відповідача щодо формування податкової вимоги, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкової вимоги - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02.03.2015 року.

Суддя Полях Н.А.