Справа № 2а-3173/10/0370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 3690/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року у справі за позовом Приватного підприємства «МЕГА-ТРАНС-АВТО» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» звернулось до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, яким просило визнати протиправним і скасувати повідомлення відповідача від 10.11.2010 року № 26720/10/28-205 про невизнання як податкової звітності податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року від 03.11.2010 року, зобов'язати відповідача визнати дану декларацію як податкову звітність та внести дані звітності в єдину електронну базу адресатів звітності.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано повідомлення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 10.11.2010 року № 26720/10/28-205 в частині невизнання як податкової звітності ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року від 03.11.2010 року; зобов'язано Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію визнати як податкову звітність ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року від 03.11.2010 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що в декларації з податку на прибуток підприємств ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» за 9 місяців 2010 року зазначено всі передбачені законодавством реквізити, в тому числі і код виду економічної діяльності 51.90.0. Суд відхилив посилання відповідача на відсутність в податковому органі інформації про всі основні види діяльності позивача за КВЕД в силу можливих внесених змін до ЄДРПОУ та неточне зазначення податкового органу, оскільки вказані обставини спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Разом з тим, суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача внести дані звітності в єдину електронну базу адресатів звітності, оскільки, на думку суду, дана вимога заявлена передчасно.

Постанову в частині задоволення позовних вимог в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в поданій ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року основний вид діяльності підприємства не відповідає даним Єдиного державного реєстру, що в свою чергу прирівнюється до відсутності обов'язкових реквізитів, в зв'язку з чим позивачу було надіслано повідомлення від 10.11.2010 року № 26720/10/28-205 про невизнання даної декларації податковою звітністю із зазначенням підстав її неприйняття та пропозицією подати нову, оформлену належним чином. Крім того, зазначене повідомлення є способом інформування платника податків про дії, вчинені податковим органом, і підставою для виникнення у платника податків додаткових обов'язків є саме дії податкового органу із самостійного невизнання податкової звітності. При цьому, таке повідомлення не впливає на права та обов'язки платника податків, а тому не є актом індивідуальної дії в розумінні п. 1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, тому позовні вимоги щодо визнання протиправними повідомлень податкового органу про невизнання податкової звітності, на думку відповідача, не можуть бути предметом розгляду в адміністративних судах.

Постанова в частині відмови у задоволенні позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України постанова не переглядається апеляційним судом в цій частині.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд та підтверджується матеріалами справи, 03.11.2010 року ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» подало податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року.

10.11.2010 року Луцька об'єднана державна податкова інспекція надіслала ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» листа № 26720/10/28-205, яким повідомила позивача про невизнання даної декларації податковою звітністю, обґрунтовуючи такі дії невідповідністю обов'язкового реквізиту декларації - основного виду діяльності підприємства, зазначеного в податковій декларації, даним Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ). Також позивачу було запропоновано подати податкову звітність, заповнену відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність невизнання відповідачем зазначеної податкової декларації ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податковою звітністю з таких підстав.

Відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право надати таку нову декларацію або оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Тобто наведеною нормою наведено чіткий перелік підстав, коли податкова декларація може бути не визнана контролюючим органом податковою звітністю, а саме: якщо в декларації не зазначено обов'язкових реквізитів; декларацію не підписано відповідними посадовими особами; декларацію не скріплено печаткою платника податків.

Відповідно до п. 4.4 Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 31.12.2008 року № 827 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин), обов'язковими реквізитами податкової звітності є тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період; назва платника податків; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або реєстраційний (обліковий) номер з ТРДПАУ; ідентифікаційний номер згідно з ДРФО або, у разі відмови від нього - серія та номер паспорта для фізичної особи; місцезнаходження платника податків; назва ОДПС, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); підписи посадових осіб, засвідчені печаткою.

Крім того, згідно з п. 3.1 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003 року № 143 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), у заголовній частині декларації відображаються повна назва підприємства (відповідно до установчих документів), зареєстрованого в установленому порядку, ідентифікаційний код, код виду економічної діяльності, місцезнаходження та номер телефону платника (факс, електронна адреса - за бажанням).

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм код виду економічної діяльності платника податку є обов'язковим реквізитом декларації з податку на прибуток підприємства.

Пунктом 4.5 зазначених вище Методичних рекомендацій було передбачено, що якщо податкова звітність, надана органу ДПС платником податків, заповнена всупереч правилам, визначеним у затвердженому порядку її заповнення, то вона може бути не визнана органом ДПС як податкова звітність.

Підставою про невизнання податкової звітності є: відсутність підпису відповідних посадових осіб (факсиміле не дозволяється); відсутність скріплення печаткою підписів платника податків; відсутність обов'язкових реквізитів податкового документа; відсутність обов'язкових додатків до податкової звітності, передбачених порядком заповнення відповідної звітності; неможливість прочитати текст або цифри внаслідок пошкодження (наприклад, документи, залиті чорнилом або іншою рідиною, потерті); наявність порваних аркушів, підчищень, помарок, виправлень, дописок і закреслювань; подання ксерокопії звітних документів; порушення загальних вимог оформлення документів податкової звітності.

Як встановив суд з досліджених матеріалів справи, у податковій декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2010 року ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» вказало код виду економічної діяльності (КВЕД) 51.90.0, а згідно з довідкою з ЄДРПОУ видами діяльності підприємства за КВЕД є: 63.40.0 Організація перевезення вантажів, 60.21.1 Діяльність автомобільного регулярного транспорту, 50.10.2 Роздрібна торгівля автомобілями, 71.10.0 Оренда автомобілів, 20.10.0 Лісопильне та стругальне виробництво, просочування деревини, 51.90.0 Інші види оптової торгівлі.

Тобто в зазначеній вище податковій декларації ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» вказало КВЕД, який міститься у ЄДРПОУ.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає безпідставним твердження відповідача про те, що у поданій ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року основний вид діяльності підприємства не відповідає даним ЄДРПОУ.

Також, як вбачається з даної декларації, вона містить всі інші обов'язкові реквізити, підписана уповноваженою посадовою особою (директором) та скріплена печаткою підприємства.

Будь-яких обґрунтованих доказів з посиланням на вимоги законодавства, які спростовували б зазначені вище висновки суду, всупереч вимогам ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не надав.

При цьому, колегія судів погоджується з доводами відповідача про те, що повідомлення податкового органу про невизнання податкової декларації податковою звітністю є способом інформування платника податків про дії, вчинені податковим органом, і підставою для виникнення у платника податків додаткових обов'язків є саме дії податкового органу із самостійного невизнання податкової звітності, а таке повідомлення не є актом індивідуальної дії, який може оскаржуватись до адміністративного суду згідно з п. 1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, колегія суддів враховує правову позицію Верховного суду України, наведену у постанові від 24.01.2006 року у справі № 21-102во05, згідно з якою звернення за захистом порушеного права у сфері публічно-правових відносин з зазначенням способу, який, на думку суду, не призводить до захисту права, не може бути підставою для відмови в позові, тобто, захисті права, що порушується. Суд, установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, коли ці порушення ще не припинені (ст. ст. 7, 8, 11, ч. 4 ст. 112, ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тому, враховуючи встановлення та підтвердження факту протиправності невизнання відповідачем податковою звітністю поданої ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року, колегія суддів дійшла висновку, що з метою належного судового захисту прав та інтересів позивача слід визнати протиправними дії Луцької об'єднаної державної податкової інспекції щодо невизнання податковою звітністю вказаної податкової декларації.

При цьому, в даному випадку колегія суддів вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України та з врахуванням положень п. 13.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» вийти за межі доводів апеляційної скарги з огляду на принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи.

Одночасно колегія суддів дійшла висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Луцької об'єднаної державної податкової інспекції визнати податковою звітністю подану ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року від 03.11.2010 року, виходячи з наступного.

Як зазначено вище, відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

При цьому, ні цим Законом, ні іншими нормативно-правовими актами не передбачено прийняття податковим органом будь-якого рішення щодо визнання поданої платником податків декларації податковою.

Пунктом п. 4.7 Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 31.12.2008 року № 827 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що якщо за результатами судового або адміністративного оскарження дій службової (посадової) особи щодо відмови у прийнятті податкової звітності задовольняються вимоги платника податків, то на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення органу ДПС про результати розгляду скарги в електронних базах податкової звітності податкова звітність проводиться датою надходження таких рішень до підрозділу ведення та захисту податкової звітності та проставляється підстава із зазначенням реєстраційних даних документа.

Аналогічна норма міститься в п. 4.27.1 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом Державної податкової служби України від 14.06.2012 року № 516, згідно з яким якщо за результатами судового або адміністративного оскарження платником податків дій службової (посадової) особи ОДПС щодо відмови у прийнятті податкової звітності задовольняються вимоги платника податків, то на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення органу ДПС про результати розгляду скарги в електронних базах податкової звітності для відповідної декларації скасовується статус «Не визнано як податкова декларація» та встановлюється діючий статус «Визнано як податкова декларація за рішенням суду» у день отримання підрозділом приймання та обробки податкової звітності рішення суду або рішення органу ДПС з введенням реєстраційних даних підстави (рішення суду або рішення органу ДПС).

Отже, нормами законодавства чітко визначено обов'язки та порядок дій посадових осіб податкового органу у випадку задоволення судом вимог платника податків про визнання протиправними дій службової (посадової) особи органу державної податкової служби щодо відмови у прийнятті податкової звітності і внесення в електронні бази відповідних записів про прийняття податкової звітності здійснюється на виконання такого судового рішення.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що на момент розгляду даної справи відсутні факти порушення службовими чи посадовими особами Луцької об'єднаної державної податкової інспекції вимог нормативно-правових актів щодо внесення відповідної інформації відносно ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» в електронну базу податкової звітності, в зв'язку з чим зазначена позовна вимога є передчасною і не підлягає задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року у справі № 2а-3173/10/0370 в частині задоволення позовних вимог Приватного підприємства «МЕГА-ТРАНС-АВТО» скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцької об'єднаної державної податкової інспекції щодо невизнання податковою звітністю поданої 03 листопада 2010 року Приватним підприємством «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2010 року.

У задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Луцької об'єднаної державної податкової інспекції визнати як податкову звітність Приватного підприємства «МЕГА-ТРАНС-АВТО» податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2010 року від 03.11.2010 року - відмовити.

Постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький