Справа № 2а/593/29/14
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Справа № 876/3320/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання незаконною відмови у призначенні пільгової пенсії ,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області (далі УПФ) в призначенні йому пенсії та зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку згідно з п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08 травня 2013 року.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2014 року у справі № 593/239/14-а позов було задоволено, визнано незаконною відмову УПФ у призначенні пенсії ОСОБА_1 як трактористу-машиністу зі зменшенням пенсійного віку згідно з п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязано відповідача призначити позивачу таку пенсію з дати його звернення до відповідача, а саме з 05 листопада 2013 року.

У поданій апеляційній скарзі УПФ просить скасувати вказану постанову суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що первинні документи, які б містили відомості про те, що позивач був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства на протязі повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві за період роботи з 1979 року по 2000 рік на розгляд комісії не представлені, а тому в призначенні пільгової пенсії позивачу відмовлено.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із того, що з трудової книжки ОСОБА_1 видно, що він з 18 грудня 1979 року по 14 грудня 2000 року працював бригадиром тракторної бригади і його стаж роботи на цій посаді становить понад 20 років, при загальному стажі роботи понад 25 років. Крім того, факт роботи позивача трактористом та його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції за спірний період доведено в судовому засіданні показами свідків. Посилання представника відповідача на відсутність документів, які підтверджують безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції, не тягне за собою відмови в призначенні пільгової пенсії.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та висновкам суду, що викладені у оскаржуваному судовому рішення, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 07 травня 1958 року.

Аналіз записів трудової книжки ОСОБА_1 свідчить про те, що 18 грудня 1979 року його прийнято в Бережанський агрохімцентр бригадиром тракторної бригади.

26 листопада 1981 року у звязку з ліквідацією Бережанського агрохімцентру позивача переведено в Бережанську «Райсільгоспхімію» бригадиром тракторної бригади, яке відповідно до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області № 550 від 20 червня 1997 року перейменоване на ВАТ «Сільгоспхімія».

14 грудня 2000 року позивач звільнений за згодою сторін.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, записами у трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджується факт роботи позивача трактористом із виконанням встановленого мінімуму трудоднів протягом 20 років.

Крім того, показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції, доведено факт роботи позивача трактористом та його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції за період з 18 грудня 1979 року по 14 грудня 2000 року.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що записів у трудовій книжці позивача достатньо для підтвердження його права на пільгову пенсію відповідно до приписів пункту «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а отже відмова відповідача у призначенні такої з огляду на відсутність інших документів» є протиправною.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що доводи апелянта не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та відмови у задоволенні позову ОСОБА_1, а відтак подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2014 року у справі № 593/239/14-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

ОСОБА_4