Справа № 810/1361/14
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 червня 2014 року Справа № 810/1361/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД"
доБроварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" звернулось до суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.02.2014 № та 18.02.2014 № (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.05.2014 № 206 (т. 3 а.с. 35-36).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" донараховано податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 516449 грн. 00 коп. і податку на додану вартість у сумі 443967 грн. 00 коп. та застосовано до нього штрафні (фінансові) санкції у загальному розмірі 111949 грн. 00 коп., на думку позивача, прийняті відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідають вимогам закону, висновки податкового органу відносно факту вчинення підприємством правопорушення є помилковими, а тому вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні, призначеному на 18.04.2014, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що посадові особи Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом, з метою забезпечення всебічного та об'єктивного вирішення справи, на підставі частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено у справі перерву до 13.05.2014, яку в подальшому було неодноразово продовжено.

У судове засідання, призначене на 05.06.2014, представники сторін не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Матеріали справи містять клопотання представників сторін про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення свідків та представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" (ідентифікаційний код 31256790, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Короленка, буд. 57) зареєстроване в якості юридичної особи 11.01.2001, перебуває на податковому обліку, у тому числі як платник податку на додану вартість, в Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області та здійснює господарську діяльність пов'язану, зокрема, з проведенням розслідувань, електромонтажними роботами, діяльністю приватних охоронних служб, неспеціалізованою оптовою торгівлею, роздрібною торгівлею телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах та обслуговуванням систем безпеки.

Зазначені обставини підтверджуються даними, наведеними у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 874761 (т. 1 а.с. 11), довідці Управління статистики у Броварському районі серії АБ № 472854 (т.1 а.с. 12) та свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість № 13641113 (т.1 а.с. 13).

У січні 2014 року посадовою особою Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Техноком-АТ", ТОВ "Хаятбуд", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" за період з 01.12.2010 по 30.06.2012.

За результатами перевірки складено акт від 04.02.2014 № 83/22-02/31256790 (далі - акт перевірки), в якому зафіксовано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" під час декларування податкових зобов'язань за господарськими операціями з купівлі у ТОВ "Техноком-АТ", ТОВ "Хаятбуд", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ПП "Інтенція", ТОВ "Кепіталіндастрістайл" товарно-матеріальних цінностей та послуг не дотримано вимог підпункту 5.3.9 пункту 5.3, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 № 334/94-ВР, підпунктів 7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 та пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за грудень 2010 року, січень - грудень 2011 року, січень - квітень 2012 року на загальну суму 524353 грн. 00 коп., валових витрат за VІ квартал 2010 року - І квартал 2011 року та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, за ІІ - VІ квартали 2011 року та І - ІІ квартали 2012 року на загальну суму 2621768 грн. 00 коп.

При перевірці правильності декларування позивачем власних податкових зобов'язань за наведені вище звітні періоди відповідачем прийнято до уваги відомості, отримані від інших податкових органів про господарську діяльність контрагентів позивача - ТОВ "Техноком-АТ", ТОВ "Хаятбуд", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ПП "Інтенція", ТОВ "Кепіталіндастрістайл" та про характер взаємовідносин ТОВ "VIP-Капітал" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" з іншими суб'єктами господарювання по ланцюгу постачання.

Зокрема, контролюючий орган зважав на податкову інформацію, отриману відносно наведених вище юридичних осіб, стосовно:

- відсутності у ТОВ "Техноком-АТ", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "ТД "Азовкабель-Юг" (контрагент ТОВ "VIP-Капітал") достатніх виробничих потужностей, працівників, офісних та складських приміщень та інших основних засобів для забезпечення ведення фінансово-господарської діяльності в обсягах задекларованих ними показників;

- наявності висновку спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру сектору техніко-криміналістичного забезпечення роботи Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 09.09.2011 № 1521, згідно з даними якого підписи від імені директора ПП "Сервітекс" Гуцелюка С.А. на податковій звітності вчинені імовірно іншою особою;

- наявності пояснень громадянки ОСОБА_2, яка у перевіряємому періоді була засновником ТОВ "Техноком-АТ", відповідно до яких вона не має жодного відношення до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства;

- неподання ТОВ "Хаятбуд", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ТОВ "Комерцтрейдпрофіт" (контрагент ТОВ "Кепіталіндастрістайл") та ТОВ "ТД "Азовкабель-Юг" (контрагент ТОВ "VIP-Капітал") у ході контролюючих заходів договорів, видаткових та податкових накладних, банківських виписок, документів, що свідчать про транспортування і зберігання товарів, та інших документів на підтвердження факту отримання товарів (послуг) та їх подальшої передачі контрагентам - покупцям;

- відсутності ТОВ "Хаятбуд", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ПП "Інтенція", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" та ТОВ "Комерцтрейдпрофіт" (контрагент ТОВ "Кепіталіндастрістайл") за податковою адресою;

- анулювання свідоцтв ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "ТД "Азовкабель-Юг" (контрагент ТОВ "VIP-Капітал") та ТОВ "Комерцтрейдпрофіт" (контрагент ТОВ "Кепіталіндастрістайл") про реєстрацію платниками податку на додану вартість, відповідно, 26.07.2011, 31.08.2011, 02.09.2011 та 04.12.2012.

Відповідач також зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" у ході перевірки не надано первинних документів податкового та бухгалтерського обліку на підтвердження обставин, що свідчать про відповідність товару якісним вимогам (сертифікати відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності).

Крім того, контролюючим органом поставлено під сумнів реальність здійснення господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Промоушен Технолоджи", оскільки первинні документи податкового на бухгалтерського обліку, що свідчать про отримання позивачем послуг від його контрагента, та їх подальше використання в господарський діяльності підприємства у ході перевірки позивачем не надано, належних та допустимих причин неможливості подання таких документів не наведено.

Враховуючи вказані вище відомості, відповідач дійшов висновку про те, що контрагенти позивача - ТОВ "Техноком-АТ", ТОВ "Хаятбуд", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ПП "Інтенція", ТОВ "Кепіталіндастрістайл" є юридичними особами з ознаками фіктивності, їх правочини з іншими суб'єктами господарювання, у тому числі і з позивачем, не спричинили жодних правових наслідків.

За таких обставин, відповідач вважає, що договори, за якими ТОВ "Техноком-АТ", ТОВ "Хаятбуд", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" зобов'язались надати позивачу послуги та передати товарно-матеріальні цінності, фінансово-господарські документи та податкову звітність складено сторонами правочинів без фактичного здійснення господарських операцій, а лише з метою незаконного одержання податкової вигоди у вигляді формування витрат та податкового кредиту на користь позивача.

Внаслідок допущення позивачем вказаного правопорушення під час визначення ним об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств та податком на додану вартість відповідач дійшов висновку про заниження позивачем податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за VІ квартал 2010 року, І - VІ квартали 2011 року та І - ІІ квартали 2012 року на суму 616933 грн. 00 коп. і податку на додану вартість за грудень 2010 року, січень - грудень 2011 року, січень - квітень 2012 року на суму 524353 грн. 00 коп.

На підставі акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.02.2014 № та 18.02.2014 № , якими відповідно до приписів підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123 та пункту 7 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 539818 грн. 00 коп., з яких: 443967 грн. 00 коп. - за основним платежем; 95851 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями, податку на прибуток підприємств у розмірі 532547 грн. 00 коп., з яких: 516449 грн. 00 коп. - за основним платежем; 16098 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суми податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, що підлягають сплаті позивачем до бюджету, визначено органом доходів і зборів з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Так, відповідач, керуючись пунктом 102.1 цієї статті, не врахував до грошового зобов'язання суму податку на додану вартість за грудень 2010 року у розмірі 80387 грн. 67 коп. та суму податку на прибуток підприємств за ІV квартал 2010 року на суму 100484 грн. 58 коп., які за даними акта перевірки занижено позивачем внаслідок завищення податкового кредиту та валових витрат за результатами вчинення господарських операцій з ТОВ "Хаятбуд", ТОВ "VIP-Капітал" та ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи".

Не погоджуючись із рішеннями, прийнятими Броварською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області, позивач оскаржив їх до суду.

Позивач зазначає, що твердження контролюючого органу стосовно вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" податкового правопорушення є помилковими, оскільки нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та визначення ним сум податкового кредиту здійснено у відповідності до вимог податкового законодавства, господарські операції з ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ПП "Інтенція", ТОВ "Кепіталіндастрістайл" належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності.

Оскільки висновки контролюючого органу про відсутність у позивача права на формування витрат та податкового кредиту за наслідками вчинення господарських операцій з ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", ПП "Інтенція", ТОВ "Кепіталіндастрістайл" ґрунтуються на твердженнях про фіктивність господарських операцій позивача та його контрагентів та про відсутність наміру учасників правочинів досягти реальних правових наслідків, позивачем, з метою спростування таких доводів, подано суду відомості стосовно формування витрат та податкового кредиту, первинні фінансово-господарські документи, що підтверджують виконання правочинів та зв'язок між фактом придбання позивачем товарів та послуг із його господарською діяльністю.

Досліджуючи інформацію, що викладена в акті перевірки, та документи, подані позивачем, судом встановлено наступне.

У липні 2011 року позивачем укладено з ТОВ "Техноком-АТ" договір від 12.07.2011 № 1207, відповідно до умов якого контрагент позивача прийняв на себе зобов'язання виконати за дорученням замовника, своїми силами і зі своїх матеріалів роботи по встановленню обладнання в приміщеннях об'єктів охорони Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД", а позивач зобов'язався прийняти вказані роботи та оплатити їх вартість.

В цей же період між ТОВ "Техноком-АТ" та позивачем підписано акт здачі-прийняття робіт від 29.07.2011 № 1, відповідно до якого позивач прийняв виконані ТОВ "Техноком-АТ" роботи по встановленню обладнання охоронної сигналізації, та матеріали (обладнання), що були використані під час виконання зазначених робіт, на загальну суму 37099 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ - 6183 грн. 17 коп.

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ТОВ "Техноком-АТ" виписано податкову накладну від 29.07.2011 № 30 на загальну суму 37099 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ - 6183 грн. 17 коп. (т.1 а.с. 36).

Згідно з даними копії платіжного доручення (т. 1 а.с. 39), кошти за виконані ТОВ "Техноком-АТ" роботи у загальному розмірі 37099 грн. 04 коп. перераховано позивачем на рахунок ТОВ "Томкет Груп", яке на підставі договору про переведення боргу від 29.07.2011 (т. 1 а.с. 37) зайняло місце первісного кредитора у господарських зобов'язаннях з позивачем за договором від 12.07.2011 № 1207.

Під час перевірки податковим органом також виявлено, що у травні-червні 2011 року позивачем укладено з ПП "Сервітекс" договір купівлі-продажу від 10.05.2011 № 10.05 та договір виконання робіт від 14.06.2011 № 14.06, відповідно до умов яких контрагент позивача прийняв на себе зобов'язання поставити позивачу товар за асортиментом, кількістю та ціною, визначеними у додатку до договору, що є його невід'ємною частиною, та виконати доручені позивачем роботи по встановленню та заміні обладнання у приміщеннях об'єктів охорони Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" з використанням власних матеріалів (обладнання), а позивач зобов'язався прийняти вказані товари і роботи та оплатити їх вартість.

Прийняття позивачем у ПП "Сервітекс" товару - кабелю, датчиків, блоків живлення, акумуляторних батарей, датчиків руху, аудіопанелей, аудіодомофонів тощо, поставленого контрагентом позивача на виконання умов договору купівлі-продажу від 10.05.2011 № 10.05, проводилось шляхом підписання видаткової накладної від 20.05.2011 № РН-0000152 на загальну суму 127560 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 21260 грн. 00 коп.

У свою чергу, на виконання умов договору від 14.06.2011 № 14.06 ПП "Сервітекс" у червні 2011 року надано позивачу послуги по встановленню та заміні обладнання у приміщеннях об'єктів охорони з використанням власних матеріалів (обладнання), про що свідчить наявний у матеріалах справи акт виконаних робіт від 23.06.2011 № 123 на загальну суму 16920 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 2820 грн. 00 коп.

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ПП "Сервітекс" виписано податкові накладні від 20.05.2011 № 152 на загальну суму 127560 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 21260 грн. 00 коп. та 23.06.2011 № 123 на загальну суму 16920 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 2820 грн. 00 коп. (т.1. а.с. 221, 224).

Оплату за виконані ПП "Сервітекс" роботи та поставлені товари у загальному розмірі 144480 грн. 00 коп. здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень (т. 1 а.с. 69-72).

Під час перевірки податковим органом також встановлено, що у березні 2011 року позивачем укладено з ТОВ "Тегіла Компані" договір оренди обладнання від 01.03.2011 № 5 та договір суборенди приміщення від 01.03.2011 № 4с, відповідно до умов яких контрагент позивача прийняв на себе зобов'язання передати у тимчасове користування обладнання системи контролю несення служби, перелік якого визначено у додатку до договору, який є його невід'ємною частиною, та у строкове платне користування приміщення, яке знаходиться у його володінні, а позивач зобов'язався прийняти вказані обладнання і приміщення, забезпечити їх збереження та оплатити вартість оренди відповідно до досягнутих домовленостей.

У квітні 2011 року за результатами виконання умов наведених вище договорів між сторонами складено та підписано акти здачі-прийняття робіт від 29.04.2011 № ОУ-0000097 та 29.04.2011 № ОУ-0000098 на загальну суму 194658 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 32443 грн. 00 коп.

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ТОВ "Тегіла Компані" виписано податкові накладні від 29.04.2011 № 147 на загальну суму 150000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 25000 грн. 00 коп. та 29.04.2011 № 148 на загальну суму 44658 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 7443 грн. 00 коп. (т.1 а.с. 229, 234).

Оплату за надані ТОВ "Тегіла Компані" орендні послуги у загальному розмірі 194658 грн. 00 коп. здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень.

Крім того, під час контролюючого заходу податковим органом встановлено, що у вересні 2010 року позивачем укладено з ТОВ "VIP-Капітал" договір оренди обладнання від 29.09.2010 № 01.10, відповідно до умов якого контрагент позивача прийняв на себе зобов'язання передати у тимчасове володіння та користування обладнання системи відеоспостереження та системи озвучування, а позивач зобов'язався прийняти вказане обладнання, забезпечити його використання за цільовим призначенням та оплатити вартість оренди.

За наслідками виконання укладеного договору між ТОВ "VIP-Капітал" та позивачем підписано акти здачі-прийняття робіт від 31.01.2011 № ОУ-0000001, 28.02.2011 № ОУ-0000002 та 31.03.2011 № ОУ-0000003, відповідно до яких позивач прийняв надані ТОВ "VIP-Капітал" орендні послуги на загальну суму 331860 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 55310 грн. 01 коп.

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ТОВ "VIP-Капітал" виписано податкові накладні від 31.01.2011 № 66, 28.02.2011 № 69 та 31.03.2011 № 16 на загальну суму 331860 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 55310 грн. 01 коп. (т. 1 а.с. 240, 242, 244).

Оплату за надані ТОВ "VIP-Капітал" орендні послуги у загальному розмірі 331860 грн. 00 коп. здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень (т. 1 а.с. 53-62).

Контролюючим органом також виявлено, що у червні 2011 року позивачем укладено з ПП "Інтенція" договір оренди обладнання від 01.06.2011 № 6.О, відповідно до умов якого контрагент позивача прийняв на себе зобов'язання передати у тимчасове користування обладнання системи контролю несення служби, а позивач зобов'язався прийняти вказане обладнання, забезпечити його використання за цільовим призначенням та оплатити вартість оренди.

У червні і липні 2011 року ПП "Інтенція" на виконання умов наведеного вище договору надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" послуги з оренди обладнання системи контролю несення служби на загальну суму 300000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 50000 грн. 00 коп., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт від 30.06.2011 № 600 та 29.07.2011 № 1127.

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ПП "Інтенція" виписано податкові накладні від 30.06.2011 № 600 на загальну суму 150000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 25000 грн. 00 коп. та 29.07.2011 № 1127 на загальну суму 150000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 25000 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 8, 10).

Оплату за надані ПП "Інтенція" орендні послуги у загальному розмірі

300000 грн. 00 коп. здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень (т. 1 а.с. 74-76, 79, 82-84, т. 3 а.с. 55).

Під час перевірки податковим органом також встановлено, що протягом травня 2011 року - квітня 2012 року позивачем укладено з ТОВ "Кепіталіндастрістайл" ряд договорів, а саме: договори купівлі-продажу від 11.05.2011 № 11.05, 15.06.2011 № 15.06, 11.07.2011 № 11.07, 10.08.2011 № 10.08, 09.09.2011 № 9.9, 06.10.2011 № 6.10, 09.11.2011 № 9.11, 12.12.2011 № 12.12, 10.01.2012 № 1, 09.02.2012 № 2, 13.02.2012 № Т.2, 14.03.2012 № 3 та 16.04.2012 № 4, відповідно до умов яких контрагент позивача прийняв на себе зобов'язання поставити позивачу товар - блоки живлення, кабелі, контролери-передавачі, датчики комбіновані, антени, резистори, кріплення, акумуляторні батареї, клавіатури, ключі тощо, а позивач зобов'язався прийняти вказані товарно-матеріальні цінності та оплатити їх вартість.

Прийняття позивачем вказаного товару у його контрагента проводилось шляхом підписання видаткових накладних від 20.05.2011 № РН-0525 на загальну суму 92400 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 15400 грн. 00 коп., 20.06.2011 № РН-0651 на загальну суму 115500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 19250 грн. 00 коп., 19.07.2011 № РН-0747 на загальну суму 95400 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 15900 грн. 00 коп., 18.08.2011 № РН-0835 на загальну суму 105936 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 17656 грн. 00 коп., 19.09.2011 № РН-0964 на загальну суму 135645 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 22607 грн. 50 коп., 20.10.2011 № РН-1058 на загальну суму 100551 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 16758 грн. 50 коп., 21.11.2011 № РН-1183 на загальну суму 113343 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 18890 грн. 50 коп., 19.12.2011 №РН-1289 на загальну суму 139527 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ - 23254 грн. 52 коп., 26.01.2012 № РН-0125 на загальну суму 88986 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 14831 грн. 00 коп., 16.02.2012 № РН-0227 на загальну суму 124488 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 20748 грн. 00 коп., 20.02.2012 № РН-0231 на загальну суму 8556 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 1426 грн. 00 коп., 30.03.2012 № РН-0350 на загальну суму 64152 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 10692 грн. 00 коп., 25.04.2012 № РН-0434 на загальну суму 81732 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 13622 грн. 00 коп.

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ТОВ "Кепіталіндастрістайл" виписано податкові накладні від 20.05.2011 № 25, 20.06.2011 № 51, 19.07.2011 № 47, 18.08.2011 № 35, 19.09.2011 № 64, 20.10.2011 № 58, 21.11.2011 № 83, 19.12.2011 № 89, 26.01.2012 № 25, 16.02.2012 № 27, 20.02.2012 № 31, 30.03.2012 № 50, 25.04.2012 № 34 на загальну суму 1266216 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ - 211036 грн. 02 коп. (т. 2 а.с. 20, 24, 28, 31, 34, 37, 40, 44, 47, 50, 53, 56, 59).

З даних акта перевірки вбачається, що на момент проведення контролюючого заходу кредиторська заборгованість позивача перед ТОВ "Кепіталіндастрістайл" за отримані товарно-матеріальні цінності відсутня.

Крім того, податковим органом під час контролюючого заходу виявлено, що на показники задекларованих позивачем витрат за І квартал 2011 року і податкового кредиту за січень-лютий 2011 року вплинули господарські операції з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи".

Як вже зазначалось судом вище реальність здійснення наведених операцій поставлено податковим органом під сумнів з огляду на відсутність у позивача первинних документів податкового та бухгалтерського обліку (договорів, видаткових накладних, актів виконаних робіт, податкових накладних, тощо) на підтвердження обставин, що свідчать про отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" наданих ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" товарів (робіт, послуг), що зафіксовано в акті перевірки, складеному за результатами проведення контролюючого заходу.

У свою чергу, під час судового розгляду справи позивачем на підтвердження виконання господарських зобов'язань з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" долучено до матеріалів справи документи фінансового та бухгалтерського обліку, з яких вбачається наступне.

У вересні 2010 року позивачем укладено з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" договір оренди обладнання від 01.09.2010 № 4 та договір суборенди приміщення від 01.09.2010 № 3с, відповідно до умов яких контрагент позивача прийняв на себе зобов'язання передати у тимчасове користування обладнання системи контролю несення служби та строкове платне користування приміщення, яке знаходиться у його володінні, а позивач зобов'язався прийняти вказані обладнання і приміщення, забезпечити їх збереження та оплатити вартість оренди відповідно до досягнутих домовленостей.

За період виконання зазначених договорів (з урахуванням періоду, що перевірявся контролюючим органом) між сторонами складено та підписано акти здачі-прийняття робіт від 31.01.2011 № ОУ-0000001, № ОУ-0000002, 28.02.2011 № ОУ-0000003, № ОУ-0000004 на загальну суму 389316 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 64886 грн. 00 коп.

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" виписано податкові накладні від 31.01.2011 № 110 на загальну суму 44658 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 7443 грн. 00 коп., 28.02.2011 № 95 на загальну суму 44658 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 7443 грн. 00 коп., 31.01.2011 № 112 на загальну суму 150000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 25000 грн. 00 коп. та 28.02.2011 № 96 на загальну суму 150000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 25000 грн. 00 коп. (т.2 а.с. 237, 239, 250, т. 3 а.с. 2).

Оплату за надані ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" орендні послуги у загальному розмірі 389316 грн. 00 коп. здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень (т. 3 а.с. 76-80, 83-86, 97, 98).

Витрати, понесені позивачем на придбання товарів та послуг, наданих ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція", ТОВ "Кепіталіндастрістайл" та ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" у загальному розмірі 2219690 грн. 96 коп. та податок на додану вартість у сумі 443938 грн. 19 коп., сплачений у складі їх ціни, включені позивачем до валових витрат за І квартал 2011 року, витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, за ІІ-IV квартали 2011 року, І-ІІ квартали 2012 року та до податкового кредиту за січень - грудень 2011 року та січень - квітень 2012 року.

За поясненнями представника позивача, договори, предметом яких є суборенда приміщень у ТОВ "Тегіла Компані" та ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", були укладені позивачем з метою облаштування кімнат для охорони та адміністративних кабінетів, в яких розміщувалась бухгалтерія та керівництво підприємства.

Крім того, одночасно з орендою приміщень із зазначеними контрагентами укладено договори, якими в користування позивача передано системи контролю несення служби, що безпосередньо використовуються в охоронній діяльності. З ідентичною функціональною спрямованістю укладено договори оренди систем контролю і систем відеоспостереження з ПП "Інтенція" та ТОВ "VIP-Капітал".

У свою чергу, відповідно до умов договорів, укладених позивачем з ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Кепіталіндастрістайл", передбачено поставки його контрагентами товарно-матеріальних цінностей (обладнання, комплектуючих) та виконання монтажних робіт по встановленню цього обладнання (комплектуючих) і його заміні на охоронюваних Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" об'єктах.

Наведені вище товарно-матеріальні цінності та послуги замовлялись підприємством з метою виконання власних господарських зобов'язань за договорами, укладеними ним з іншими суб'єктами господарювання - ТОВ "Костал Україна", ТОВ "Авантаж 7", ТОВ "РЕЛІН", ТОВ "Мережа аптек Турбота", ТОВ "Техенерготрейд", "ТОВ "УСПОТ ЛТД", ТОВ "Нова пошта", Споживчим товариством "Придеснянське", ЗВПП "Регіон-2001", ПТ "Ломбард" УМКВ і Компанія", ТОВ "Росомаха", ТОВ "КІК АВТО", ФОП ОСОБА_4, ДВ "Преса України" ДУС, ТОВ "Рабен Україна", ДП "ФМ Ложістік Дніпро", ТОВ "Сучасні екологічні системи", ФОП ОСОБА_5, КП КОР "Броварське міжміське БТІ", ТОВ "Мобільний термінал", при здійсненні його статутної діяльності, пов'язаної з обслуговуванням систем безпеки, електромонтажними роботами, діяльністю приватних охоронних служб тощо.

З метою доведеності суду обставин, що свідчать про отримання позивачем товарів та послуг та наявність зв'язку між фактом їх придбання із його господарською діяльністю, представником позивача подано суду копії: договорів, предметом яких є надання позивачем контрагентам - покупцям робіт (послуг) з монтажу, пуско-налагоджувальних робіт, введення в дію та технічного обслуговування систем контролю доступу на об'єктах та охоронних сигналізацій; специфікацій вартості обладнання та робіт, розрахунків вартості робіт та обладнання, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), що містять інформацію про обсяги витрачених матеріалів та зміст наданих послуг, їх кількісне та їх вартісне вираження (т. 2 а.с. 65-160).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 (головний бухгалтер Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД") повідомила, що під час контролюючого заходу з питань дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з його контрагентами посадовою особою відповідача перевірялась наступна документація: наявність договорів, видаткових накладних, податкових накладних, довіреностей; при цьому інформація про якісні характеристики товарів та наявність необхідних сертифікатів відповідачем не витребовувалась. Свідок також повідомила, що документи, які підтверджують обсяги задекларованих показників податкової звітності по взаємовідносинам з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" було втрачено в 2010 році та, на скільки їй відомо, до цього часу не відновлено. Крім того, за поясненням свідка, переміщення товарів, отриманих за договорами купівлі-продажу з контрагентами, оформлювали шляховими листами. Товарно-транспортні накладні не складались, оскільки перевезення відбувалось власним транспортом підприємства.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_6 (заступник директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД") повідомив, що займається на підприємстві технічними питаннями, пов'язаними зі статутною діяльністю підприємства, а саме: із встановленням систем охорони, їх підключенням та налаштуванням. Свідок також повідомив про те, що відсутність в первинних документах інформації щодо адреси, за якою встановлено охоронне обладнання, запроваджено з мотивів забезпечення конфіденційності та безпеки охоронюваних об'єктів, вказав, що все обладнання, монтаж та обслуговування якого виконує підприємство, є сертифікованим. Особисто свідок оформленням первинної документації не займається, інформації щодо втрати документів по взаємовідносинам з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" не має.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що працює водієм на підприємстві та займається доставкою обладнання замовникам. Первинну документацію особисто не складає та не підписує, оформлені документи (накладні, шляхові листи тощо) отримує вже оформленими в бухгалтерії. Відомостей про документи від ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" свідок не має.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Порядок адміністрування податком на прибуток підприємств визначено розділом III Податкового кодексу України, положення якого в силу приписів пункту 1 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" цього Кодексу застосовуються під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

У свою чергу, законодавче регулювання оподаткування податком на прибуток підприємств за операціями, що були проведені та задекларовані у I кварталі 2011 року, було закріплено положеннями Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 № 334/94-ВР (далі - Закон України № 334/94-ВР), який діяв до 01.04.2011.

Так, в силу приписів пункту 3.1 статті 3 Закону України № 334/94-ВР (у редакції, що була чинна до 01.04.2011), об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України № 334/94-ВР встановлено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 зазначеного Закону, до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з приписами підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 зазначеного Закону, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В силу приписів підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 розділу III Податкового кодексу України, що застосовується з 01.04.2011, об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

При цьому, витратами в силу приписів підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України вважається сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У свою чергу, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Таким чином, понесені підприємством витрати, у разі їх відображення у належним чином оформлених первинних (розрахункових, платіжних та інших) документах, можуть бути віднесені до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств для зменшення його доходу.

В силу приписів підпункту 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 та підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість належить до загальнодержавних непрямих податків, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 цього Кодексу встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Слід також зазначити, що в силу приписів пункту 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 № 969 (який набрав чинності з 10.01.2011 та діяв до 16.12.2011), податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку.

У свою чергу, пунктом 2 зазначеного Порядку передбачено, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, тобто, у даному випадку - юридична особа, що отримала свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Аналогічні положення щодо порядку заповнення податкової накладної, встановлено також пунктом 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: 1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); 2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; 3) наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; 4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; 5) наявності у покупця належним чином оформленої податкової накладної.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом під час судового розгляду справи, факт постачання ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" на користь позивача товарів та надання послуг підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про надані товари та послуги, їх кількісне та вартісне вираження; право на формування податкового кредиту підтверджується податковими накладними; жодних обмежень, визначених пунктом 5.3 статті 5 Закону України № 334/94-ВР, статтею 139 та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що не дають позивачу права на формування витрат для зменшення його валового доходу в цілях оподаткування податком на прибуток підприємств та включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, податковим органом не наведено.

У період виконання ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" господарських зобов'язань перед позивачем вказані юридичні особи були зареєстровані у встановленому законом порядку платниками податку на додану вартість.

У свою чергу, з урахуванням видів діяльності позивача за КВЕД (проведення розслідувань, електромонтажні роботи, діяльність приватних охоронних служб, неспеціалізована оптова торгівля, роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах та обслуговування систем безпеки), досліджені судом первинні документи фінансового та податкового обліку позивача у сукупності свідчать про використання позивачем отриманих від ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" товарів та послуг у власній господарській діяльності, що у свою чергу підтверджує реальність виконання наведених вище операцій.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність у контролюючого органу під час перевірки платника податків певної інформації про господарську діяльність його контрагентів, одержаної від інших контролюючих органів чи з інформаційних систем Міністерства доходів і зборів України, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не слугує беззаперечним доказом невиконання сторонами правочину власних господарських зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг).

Водночас, з дослідженого акта перевірки вбачається, що відповідачем в дійсності факт отримання позивачем від ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" товарів та послуг та їх використання у господарській діяльності не перевірявся, безпосередньо аналіз поданих фінансово-господарських документів не здійснювався, а в акті лише відтворено отриману від інших органів Міністерства доходів і зборів України податкову інформацію стосовно господарської діяльності ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл", що ґрунтується на суб'єктивних думках та припущеннях посадових осіб контролюючого органу.

Так, відомості стосовно відсутності у контрагентів позивача достатніх виробничих потужностей, працівників, офісних та складських приміщень та інших основних засобів не можуть однозначно свідчити про невиконання цими суб'єктами договірних зобов'язань перед позивачем, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вказані юридичні особи не були позбавлені права укладати з іншими суб'єктами господарювання субпідрядних договорів, договорів оренди обладнання, транспортних засобів тощо з метою використання відповідних основних фондів, устаткування та інших ресурсів для забезпечення власної господарської діяльності.

Суд також звертає увагу на те, що сертифікати відповідності та свідоцтва про визнання відповідності слугують виключно для надання інформації про якість продукції, проте не є документами первинного податкового обліку, що фіксують факти здійснення господарських операцій.

Доводи представника відповідача стосовно недійсності всіх угод та інших документів, складених позивачем та його контрагентами - ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані" у період з березня по червень 2011 року, з огляду на анулювання, відповідно, 26.07.2011 та 31.08.2011 свідоцтв про реєстрацію вказаних юридичних осіб платниками податку на додану вартість не приймаються судом до уваги, оскільки подальше анулювання наведених свідоцтв не позбавляє правового значення виданих за господарськими операціями податкових накладних та не тягне за собою недійсність правочинів та інших первинних документів, складених на їх виконання.

У свою чергу, посилання відповідача як на підставу для зменшення позивачу суми витрат та податкового кредиту на нікчемність правочинів, укладених ТОВ "VIP-Капітал" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" з іншими суб'єктами господарювання, судом до уваги не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення даної справи, оскільки виходять за межі предмету доказування та стосуються осіб, які не беруть участі у даній справі.

Крім того, пояснення громадянки ОСОБА_2, які на думку представника відповідача, є доказом відсутності у ТОВ "Техноком-АТ" господарських взаємовідносин з позивачем, судом до уваги не приймається, оскільки вказаний документ в силу приписів кримінально-процесуального законодавства України є лише одним із засобів доказування в кримінальній справі, проте до моменту винесення судом вироку не засвідчує наявність або відсутність в діях особи складу злочину.

Суд також зважає на приписи статті 62 Конституції України, відповідно до яких вина особи у вчиненні злочину повинна бути підтверджена обвинувальним вироком суду.

На момент розгляду справи обвинувальний вирок, який би зафіксував вину посадових осіб ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" у здійсненні фіктивного підприємництва, відсутній.

Суд також звертає увагу на те, що обов'язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення чинного законодавства є персоніфікованими. Це означає, що на особу не може покладатися відповідальність за правопорушення, вчинені іншими особами.

Так, позивач, в силу покладеного на нього обов'язку сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, визначені податковим законодавством, вступає у відповідні податкові правовідносини з державою та не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на контролюючі органи, а отже не володіє інформацією відносно виконання контрагентами власних податкових зобов'язань перед бюджетом, та, як наслідок, не може зазнавати негативних наслідків у зв'язку з протиправними діяннями інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Судом також встановлено, що контролюючим органом під час здійснення донарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2011 року допущено арифметичну помилку.

Так, в акті перевірки зафіксовано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" під час декларування податкового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2011 року включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість у розмірі 16785 грн. 50 коп. за податковою накладною від 20.10.2011 № 58, виписаною за результатами виконання ТОВ "Кепіталіндастістайл" власних господарських зобов'язань перед позивачем, в той час як податкова накладна від 20.10.2011 № 58 виписана ТОВ "Кепіталіндастістайл" на загальну суму 100551 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 16758 грн. 50 коп.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що твердження контролюючого органу про відсутність факту постачання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг позивачу ТОВ "Техноком-АТ", ПП "Сервітекс", ТОВ "Тегіла Компані", ТОВ "VIP-Капітал", ПП "Інтенція" та ТОВ "Кепіталіндастрістайл" були спростовані, зважаючи на те, що первинні документи, складені позивачем та його контрагентами у ході господарських операцій, відповідають вимогами чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а отже і підтверджують суму задекларованих позивачем валових витрат, витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, та податкового кредиту, суд дійшов висновку, що визначення податковим органом суми грошового зобов'язання за платежами: податок на прибуток підприємств у розмірі 451438 грн. 50 коп., з них: 435341 грн. 50 коп. - за основним платежем; 16097 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями, податок на додану вартість у розмірі 474931 грн. 00 коп., з них: 379081 грн. 00 коп. - за основним платежем, 95850 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями, здійснено відповідачем необґрунтовано та за відсутності визначених законом підстав.

Що стосується висновку податкового органу про заниження позивачем податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість за результатами вчинення господарських операцій з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", суд враховує наступне.

Як вже зазначалось вище, судом з метою всебічного та об'єктивного вирішення справи було витребувано у позивача відомості стосовно формування витрат та податкового кредиту за звітні періоди, що підлягали перевірці, первинні фінансово - господарські документи, що підтверджують виконання правочинів та зв'язок між фактом придбання позивачем послуг із його господарською діяльністю, у тому числі стосовно контрагента позивача - ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи".

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував, що під час контролюючого заходу первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, що свідчать про отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" послуг від ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", та їх подальшого використання в господарській діяльності підприємства не надано у зв'язку з їх втратою.

Разом з тим, представником позивача під час судового розгляду справи надано суду такі первинні документи податкового та бухгалтерського обліку як: договори, акти здачі - прийняття робіт, податкові накладні, платіжні доручення тощо.

Враховуючи, що наведені вище первинні документи податкового та бухгалтерського обліку у сукупності, на думку представника позивача, свідчать про товарність операцій позивача і його контрагента та реальність настання їх умов, представник позивача вважає, що донарахування відповідачем податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість здійснено необґрунтовано.

В силу приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки спірні правовідносини, що є предметом розгляду, стосуються, питання правомірності донарахування Броварською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області податкового зобов'язання по податку на додану вартість та податку на прибуток за результатами вчинення фінансово-господарських операцій з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", вирішення даного публічно - правового спору пов'язується з оцінкою висновків податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства, що зроблені ним на підставі зібраної доказової бази у момент перевірки, під час фіксації її наслідків та винесення оскаржуваних рішень.

Суд звертає увагу на те, що подання до контролюючих органів документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів, є обов'язком платника податків.

Пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У свою чергу, пунктом 44.5 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Цією ж статтею передбачено, що платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Як вже зазначалось судом вище, первинні документи податкового на бухгалтерського обліку, що свідчать про отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" послуг від ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи", та їх подальшого використання в господарський діяльності підприємства у ході перевірки позивачем не надано, належних та допустимих причин неможливості подання таких документів не наведено.

Правом на подання цих документів до прийняття відповідачем рішення, у тому числі на стадії подання заперечень до акта перевірки, позивач також не скористався.

Враховуючи, що долучені позивачем до матеріалів даної справи первинні фінансово-господарські документи на підтвердження факту отримання послуг та їх подальшого використання у власній господарській діяльності були відсутні у ході контролюючого заходу та на момент розгляду податковим органом питання про прийняття рішень, а отже і не можуть прийматися судом до уваги під час надання правової оцінки висновкам податкового органу, покладеним в основу оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, твердження податкового органу про неправомірність формування Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" витрат за І квартал 2011 року у сумі 324430 грн. 00 коп. та податкового кредиту за січень-лютий 2011 року у сумі 64886 грн. 00 коп. суд вважає цілком обґрунтованими.

За таких обставин, висновки контролюючого органу про безпідставність формування позивачем за результатами вчинення господарської операції з ТОВ "Бізнес Промоушен Технолоджи" податкового кредиту за січень-лютий 2011 року на суму 64886 грн. 00 коп. та витрат за І квартал 2011 року на суму 324430 грн. 00 коп. суд вважає цілком обґрунтованими, у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень в частині визначення грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств у розмірі 81108 грн. 50 коп. (з них: 81107 грн. 50 коп. - за основним платежем, 1 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями); податок на додану вартість у розмірі 64887 грн. 00 коп. (з них: 64886 грн. 00 коп. - за основним платежем, 1 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями), відсутні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При вирішенні питання стосовно розподілу судових витрат, суд також враховує приписи частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, якими передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору, а решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем під час подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 560 грн. 28 коп., у зв'язку з чим ці витрати в силу приписів статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України на його користь відповідно до частини задоволених вимог, тобто у сумі 484 грн. 00 коп. Водночас, решта суми судового збору, що підлягає стягненню з позивача на підставі статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI у розмірі, пропорційному до відхиленої частини позовної вимоги, становить 587 грн. 01 коп.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачем до Державного бюджету України судового збору у розмірі 103 грн. 01 коп.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Податкове повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 18.02.2014 № в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 451438 грн. 50 коп., з яких: 435341 грн. 50 коп. - за основним платежем, 16097 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями, - визнати протиправним та скасувати.

3. Податкове повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 18.02.2014 № в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 474931 грн. 00 коп., з яких: 379081 грн. 00 коп. за основним платежем, 95850 грн. 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями, - визнати протиправним та скасувати.

4. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛіД" на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Київський окружний адміністративний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989; банк отримувача - ГУ ДКСУ у Київській області; код банку отримувача (МФО) - 821018; рахунок отримувача - 4001; код класифікації доходів бюджету - 22030001, символ звітності "206") судовий збір у розмірі 103 (сто три) грн. 01 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.