Справа № 757/29615/14-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.,

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва на постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2015 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним і скасовано розпорядження УПФУ в Печерському районі м. Києва № 189007 від 23 червня 2014 року; зобов'язано УПФУ в Печерському районі м. Києва зарахувати стаж роботи в органах державної влади в обсязі, визначеному на час призначення пенсії 22 грудня 2010 року, а саме 15 років 5 місяців 4 дні; зобов'язано УПФУ в Печерському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії державного службовця на підставі даних довідки Державного комітету України у справах ветеранів від 30 червня 2011 року № 78/06 з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 85 відсотків від заробітної плати з 19 червня 2013 року до втрати права на пенсію державного службовця; зобов'язано УПФУ в Печерському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії з нарахуванням сум індексації, обчислених з пенсії, основний розмір якої розрахований на підставі даних довідки Державного комітету України у справах ветеранів від 30 червня 2011 року № 78/06 з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 85 відсотків від заробітної плати.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь в справі, про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те, що справу можливо вирішити на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вважає, що розгляд справи має бути проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2010 року позивачці призначено пенсію державного службовця.

На підставі постанови Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2014 року, розпорядженням управлінням ПФУ в Печерському районі м. Києва № 189007 від 23 червня 2014 року здійснено з 19 червня 2013 року перерахунок і виплата пенсії державного службовця з урахуванням при обчисленні розміру пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням стажу державного службовця 10 років 10 місяців 12 днів.

Спірні питання врегульовані положеннями статті 19 Конституції України, статей 33, 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-ХІІ), статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788- XII), статті 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), статті 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР), пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2008 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розміру заробітку для обчислення пенсії».

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з 01 жовтня 1993 року по 31 грудня 1997 року працювала в Комітеті ветеранів війни в Афганістані та воєнних конфліктів в інших зарубіжних країнах при Президенті України; з 01 січня 1998 року по 17 березня 2000 року працювала в Комітеті у справах ветеранів війни та воєнних конфліктів в іноземних державах при Кабінеті Міністрів України; з 18 березня 2000 року по 31 грудня 2005 року працювала в Державному комітеті України у справах ветеранів; з 17 жовтня 2007 року по 08 лютого 2008 року та з 11 лютого 2008 року по 21 грудня 2010 року працювала в Державному комітеті України у справах ветеранів.

Отже, загальний стаж роботи позивачки на державній службі складає 15 років 5 місяців 4 дні.

Згідно п. 4 статті 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Отже, пенсія позивачки за кожний повний рік роботи понад 10 років збільшується на один відсоток заробітку та пенсія повинна бути призначена в розмірі 85 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок.

Таким чином, розпорядження відповідача № 189007 від 23 червня 2014 року про проведення перерахунку пенсії з урахуванням загального стажу державної служби з 10 років 10 місяців 12 днів є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, встановлено, постановою Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити позивачці перерахунок пенсії відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» з врахуванням графи «інші надбавки» за період з 25 квітня 2011 року по 20 грудня 2011 року.

Також, Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2013 року зобов'язано зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити позивачці перерахунок пенсії відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» з урахуванням графи «інші надбавки» за період з 21 грудня 2011 року по 18 червня 2013 року.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року відповідача зобов'язано провести позивачці з 19 червня 2013 року перерахунок і виплату пенсії державного службовця з урахуванням при обчисленні розміру пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою КМ України від 18.05.1998р. №697 надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. Однак, матеріальна допомога та грошова винагорода не входить до зазначеного переліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 85 відсотків від заробітної плати з 19 червня 2013 року до втрати права на пенсію державного службовця підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Згідно ст. 4. Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Згідно ст. 6. Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Водночас, відповідач не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують відсутність правових підстав для нарахування (перерахунку) пенсії позивачці без врахування індексації, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині нарахування індексації підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Міщук М.С.

Бєлова Л.В.