Справа № 808/9466/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Справа № 808/9466/14 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., за участю секретаря Петрусь Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Токмацької об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області

до ОСОБА_1

про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Токмацької об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1165,53 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Податкового кодексу України, та вказує, що відповідачем не сплачені суми узгоджених податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1165,53 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2014 відкрито провадження у адміністративній справі №808/9461/14 та призначено до судового розгляду на 13.01.2015. Розгляд справи було відкладено на 26.01.2015.

В судове засідання представник позивача не прибув, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив що позов підтримує.

Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, до суду не прибув.

Відповідно до п.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь в справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь в справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців фізична особа - підприємець Фізична особа - підприємиць ОСОБА_1 - відповідач

зареєстрована в ЄДР 30.11.2009 року.

Станом на 04.12.2014 року ФОП ОСОБА_1 має податковий борг, що обліковується в КОР платника податків у сумі 1165-53 грн., який виник 20.09.2013 року. Борг складається з недоїмки у розмірі 1165-53 грн.

Борг виник в результаті несплати авансових внесків з єдиного податку на підставі наступних документів:

- заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 887 від 24.01.2012 (щомісячна сума нарахувань в 2013 році складала 229-40 грн., в 2014 році нарахування відсутні.). Протягом 2013 року не сплачено нарахування за 4 місяці.

Податкове повідомлення - рішення (форма "Р") від 18.09.2013 року N на суму 340-00 грн.

Переплата по єдиному податку з фізичних осіб станом на 01.09.2013 року складала 92-07грн.

Таким чином, податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб з урахуванням переплати складає 1165-53 грн.

Відповідно до п.2 Указу та ч.5 п.2 Порядку свідоцтва платника єдиного податку видасться на рік, а оплата єдиного податку виробляється щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця, наступний за тим, у якому здійснювалася попередня оплата єдиного податку.

Таким чином, податковий борг виник у зв'язку з несплатою у встановлений законодавством строк податкових зобов'язань з єдиного податку.

Суму податкових зобов'язань по єдиному податку відповідачем у встановлений законодавством строк не сплачено, тому вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно, органи державної податкової служби відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пп.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України N 2755-VI від 2 грудня 2010 року, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв'язку з несплатою платником податків суми податкового зобов'язання, ДПІ вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: 24.07.2014 року була сформована та надіслана податкова вимога № 394-25 на суму 1165-53 грн., яка вручена поштою 28.07.2014 року.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Вищенаведеними нормативними актами не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкової зобов'язання відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Стаття 41 Конституції України встановлює застереження, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, посилання позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладенні приписи чинного законодавства та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Токмацької об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 1165,53 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94, 98, пункту 3 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к НОМЕР_2) кошти у сумі податкового боргу по єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1165,53 грн. (одна тисяча сто шістдесят п'ять гривень 53 коп.) на р/р 0014, код платежу , банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, ОКПО 37942194, одержувач - Токмацьке УК/Токмак.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко