Справа № 750/379/15-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/379/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

19 січня 2015 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком, відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як матері інваліда з дитинства; зобов'язання відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком, відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як матері інваліда з дитинства з 05 травня 2014 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обов'язок позивача підтверджувати, що вона є матір'ю інваліда з дитинства до шестирічного віку в чинному законодавстві відсутній.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виховує сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно медичного заключення Чернігівської міської дитячої поліклініки №1 від 21 травня 1997 року визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства у 7 років.

Згідно довідки до акту МСЕК серії АВ №0129823 від 15 травня 2014 року ОСОБА_3 встановлена ІІ группа інвалідності (причина інвалідності - інвалідність з дитинства) на строк до 01 червня 2016 року.

Позивач, маючи загальний трудовий стаж з 01 серпня 1987 року - 27 років, досягнувши відповідного віку, звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства.

Листом №21273/05 від 05 грудня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю необхідних документів, а саме висновку лікарсько-консультаційної комісії, про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов до висновку щодо правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні дострокової пенсії, оскільки відсутній висновок лікарсько - консультативної комісії про те, що дитина позивача мала медичні показники для визнання її дитиною - інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого зазначеним Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 01 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 01 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 01 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 01 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 01 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 01 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 01 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 01 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 01 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 01 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, до прийняття відповідного закону, жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно п.2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Як вбачається з метеріалів справи, позивач, маючи загальний трудовий стаж з 01 серпня 1987 року - 27 років, та виховуючи сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно медичного заключення Чернігівської міської дитячої поліклініки №1 від 21 травня 1997 року визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства у 7 років, звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, однак листом №21273/05 від 05 грудня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю необхідних документів, а саме висновку лікарсько-консультаційної комісії, про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення 50 років, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що син позивача ОСОБА_3 визнаний дитиною-інвалідом у семирічному віці, згідно медичного заключення Чернігівської міської дитячої поліклініки №1 від 21 травня 1997 року, при цьому позивачем на надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про те, що ця дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, тому дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні дострокової пенсії, у зв'язку з відсутністю висновку лікарсько - консультативної комісії про те, що дитина позивача мала медичні показники для визнання її дитиною - інвалідом до досягнення шестирічного віку є правомірними, а також відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком.

Зазначена правова позиція підтверджується постановами Верховного Суду України №21-133а14 від 27 травня 2014 року, №21-534а14 від 02 грудня 2014 року, які в силу ст.2442 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права,та для всіх судів України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.