Справа № 825/3339/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3339/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Прилуцької центральної районної лікарні до Державної фінансової інспекції у Чернігівській області про визнання протиправним та нечинним акту, дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування пункту вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Прилуцька центральна районна лікарня (далі - позивач, Лікарня) звернулася до суду з позовом до Державної фінансової інспекції у Чернігівській області (далі - відповідач, ДФІ у Чернігівській області) про:

- визнання протиправним та нечинним акту ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.07.20011 р. по 26.03.2014 р. №2-24/07 в частині надання послуг за попередній профілактичний медичний огляд для отримання посвідчення водія транспортних засобів та недоотримання лікарнею власних надходжень на суму 102 279,91 грн.;

- визнання протиправною та скасування вимоги Прилуцької ОДФІ про усунення порушень законодавства від 05.05.2014 р. №2-18/685 в частині п. 2 про стягнення з винних осіб недоотриманих доходів на суму 102 279,91 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано п. 2 вимоги Прилуцької ОДФІ про усунення порушень законодавства від 05.05.2014 р. № 2-18/685, а в іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову в цій частині, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Прилуцькою ОДФІ було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.07.2011 р. по 01.12.2013 р.

Під час проведення ревізії позивачем контролюючому органу було надано лист Чернігівського обласного відділення територіального Антимонопольного комітету України від 22.02.2010 р. №02-04/545, відповідно до якого Лікарні були надані чіткі та обов'язкові до виконання рекомендації щодо запобіганню необґрунтованому підвищенню цін на окремі медичні послуги та порушенню законодавства про захист економічної конкуренції, а саме: 1. Не допускати включення до вартості послуг з проведення профілактичних медичних оглядів водіїв транспортних засобів (попереднього та періодичного) витрат, не передбачених чинними законодавчими актами для вказаних оглядів, зокрема, не включати витрати на прийом акушера-гінеколога та витрати на зарплату осіб середнього та молодшого медичного персоналу;

2. Дотримуватися вимог законодавства про захист економічної конкуренції в подальшому.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 26.03.2014р. №2-24/07, в якому зафіксовано заниження позивачем цін на окремі медичні послуги (профілактичний медичний огляд для отримання посвідчень водія транспортних засобів).

На підставі вказаного акту перевірки Прилуцькою ОДФІ позивачу було направлено вимогу про усунення порушень законодавства №2-18/685 від 05.05.2014 р., п. 2 якої на позивача покладено зобов'язання привести тарифи на платні послуги з проведення профілактичних медичних оглядів у відповідність до діючого законодавства та стягнути з осіб, винних у недоотриманні доходів, кошти у сумі 102 279,91 грн., у порядку та розмірах встановлених ст.ст. 130-136 КЗпПУ.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рекомендації Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання, а тому позивач, визначаючи ціни на медичні послуги з урахуванням таких рекомендацій, діяв у відповідності з вимогами законодавства, що безпідставно не було враховано контролюючим органом під час перевірки .

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про Антимонопольний комітет України» (далі - Закон №3659-ХІІ), «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 2 Закону №2939-ХІІ закріплено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 17 Закону №3659-ХІІ, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження, зокрема надавати обов'язкові для розгляду рекомендації та вносити до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, суб'єктів господарювання, об'єднань пропозиції щодо здійснення заходів, спрямованих на обмеження монополізму, розвиток підприємництва і конкуренції, запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, а також щодо припинення дій або бездіяльності, що можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що всі установи, організації, суб'єкти господарювання незалежно від форми власності зобов'язані дотримуватися законодавства про захист економічної конкуренції та неухильно виконувати рекомендації відповідних територіальних органів Антимонопольного комітету України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлюючи ціни на медичні послуги, зокрема, й на медичний огляд водіїв транспортних засобів, позивач діяв у відповідності та на виконання рекомендації Чернігівського обласного відділення територіального Антимонопольного комітету України, надісланій Лікарні листом від 22.02.2010 р. №02-04/545, який, як було правильно встановлено судом першої інстанції, надавався контролюючому органу під час перевірки, однак, безпідставно не був прийнятий ним до уваги.

Доводи апелянта про те, що вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю про усунення порушень є обов'язковими до виконання, судова колегія вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки виконанню підлягають виключно законні вимоги контролюючого органу, а оскаржуваний п. 2 вимоги від 05.05.2014 р. №2-18/685 таким не є, так як вказаного в ньому порушення позивачем допущено не було.

Твердження апелянта про те, що рекомендації АМК України не передбачали зміни вартості медичних послуг на огляд для отримання посвідчення водія транспортних засобів судова колегія вважає такими, що спростовуються матеріалами справи (а.с. 13).

Посилання апелянта на рішення Верховного Суду України від 15.04.2014 р. у справі № 21-40а14 колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки, при розгляді цієї справи ВСУ досліджувались зовсім інші правовідносини, які, у даному випадку, не є предметом спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються обставинами, встановленими судом першої інстанції, та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 02.03.2015 року.

.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.