Справа № 805/456/15-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. Справа № 805/456/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» про стягнення заборгованості з земельного податку у розмірі 502,11 грн., -

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року Мар'їнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - позивач, Мар'їнська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» (далі - відповідач, ТОВ «Фенікс-Янісоль») про стягнення заборгованості з земельного податку у розмірі 502,11 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» () є юридичною особою, зареєстрованою з 06 вересня 2004 року в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, за даними Мар'їнської ОДПІ у Донецькій області відповідач узятий та перебуває на обліку у контролюючих органах з 15 вересня 2004 року за № 166. Згідно з довідкою Мар'їнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 11 грудня 2014 року № 529/10/05-32-11 про наявність заборгованості з податків і зборів, за відповідачем станом на 11 грудня 2014 року обліковується заборгованість по податковим зобов'язанням з земельного податку у загальному розмірі 502,11 грн., яка виникла у зв'язку з несплатою відповідачем самостійно визначених в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 13 лютого 2014 року № податкових зобов'язань з земельного податку за сім місяців 2014 року,а саме: у період з травня 2014 року по листопад 2014 року на суму 502,11 грн. Позивач зауважив, що на підставі статті 59 Податкового кодексу України з метою погашення наявної заборгованості, позивачем на адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми «Ю» від 19 березня 2014 року № 170-11 на суму 12 420,39 грн., але вжиті позивачем заходи не призвели до позитивного результату, оскільки станом на час подання даного адміністративного позову відповідачем не сплачений борг з земельного податку у розмірі 502,11 грн., що й стало причиною звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду (арк. справи 3-5).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року відкрите провадження у даній справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 30 хвилин 24 лютого 2015 року. Зазначена ухвала направлена сторонам.

12 лютого 2015 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд даної адміністративної справи у письмовому проваджені на підставі наявних у справі документів без її участі, позовні вимоги підтримала,просила задовольнити адміністративний позов у повному обсязі (арк. справи23-24).

Відповідач до судового засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

За таких обставин та з огляду на положення частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін, у письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, позивач - Мар'їнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків податкового боргу.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» (, адреса: 85500, вул. Пушкіна, буд. 69, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район) є юридичною особою, що зареєстроване 06 вересня 2004 року Великоновосілківським районним управлінням юстиції у Донецькій області, про що внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців за № , з 15 вересня 2004 року відповідач узятий та перебуває на обліку як платник податків в Мар'їнській ОДПІ (Великоновосілківське відділення) за № 166, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (арк. справи 9-10). Як вбачається з довідки Відділу статистики у Великоновосілківському районі ГУ статистики у Донецькій області від 22 грудня 2014 року № 05-18/107 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» 13 листопада 2014 року перереєструвалося в реєстраційній службі Великоновосілківського районного управління юстиції за № 8000003 (арк. справи 13).

Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 54 зазначеного Кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 286.2 статті 286 цього Кодексу визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи 13 лютого 2014 року за № відповідачем надано до Мар'їнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік (арк. справи 14-17), у якій відповідач самостійно визначив плату за землю у 2014 році у сумі 860,70 грн., з оплатою щомісячно починаючи з січня 2014 року по листопад 2014 року у розмірі 71,73 грн., за грудень 2014 року - 71,67 грн., з яких, як вбачається з відомостей зворотнього боку облікової картки платника податків, відповідачем не сплачена самостійно визначена у податковій декларації плата за землю з травня 2014 року по листопад 2014 року у розмірі (71,73 грн. * 7 = 502,11 грн.) 502,11 грн.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що заборгованість, яка виникла через несплату відповідачем самостійно визначених в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік складає 502,11 грн., та станом на час розгляду даної адміністративної справи відповідачем не сплачена, що підтверджується відомостями зворотного боку облікової картки платника податків (арк. справи 11-12).

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 19 березня 2014 року податковою інспекцією сформовано податкову вимогу № 170-11, яку отримано уповноваженою особою відповідача у день її формування, тобто 19 березня 2014 року, про що свідчить підпис директора ТОВ «Фенікс-Янісоль» ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (арк. справи 8).

Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними визначений статтею 60 Податкового кодексу України.

При цьому, зазначеною статтею Кодексу визначено, що якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.

Як вказувалось судом вище, податкова вимога відповідачем в 2014 році, з цього періоду відповідач мав несплачену податкову заборгованість, у зв'язку з чим податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

Відповідачем зазначене не спростовано, документальних обґрунтувань в підтвердження того, що наведена податкова вимога вважається відкликаною не надано.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначеної позивачем суми податкового боргу відповідача з плати за землю та наявність підстав для стягнення коштів в рахунок погашення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

Відповідно до статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України, підприємство зобов'язано своєчасно та у повному обсязі сплачувати до бюджетів належні суми податків та зборів (обов'язкових платежів), однак вказані зобов'язання відповідач не виконав.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено наявність у відповідача відкритих банківських рахунків, з яких податкова інспекція може стягнути кошти в рахунок погашення наявного податкового боргу.

Враховуючи вищезазначене, адміністративний позов Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» про стягнення заборгованості з земельного податку у розмірі 502,11 грн., є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» про стягнення заборгованості з земельного податку у розмірі 502,11 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Янісоль» (, адреса: 85500, вул. Пушкіна, буд. 69, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район) на р/р: 0162, отримувач Великоновосілківське УК/Великоновосілківський район, , МФО 834016, банк отримувач ГУ ДКСУ в Донецькій області, код платежу 13050100 заборгованість з земельного податку у розмірі 502,11 грн. (п'ятсот дві грн. 11 коп.).

Постанова прийнята у письмовому проваджені 24 лютого 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зінченко О.В.