Справа № 805/6288/14
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року справа №805/6288/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 р. у справі № 805/6288/14 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про визнання противоправною бездіяльності Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області щодо неперерахування грошових коштів на користь ПАТ «ПУМБ» в рамках виконавчого провадження № 35775452, отриманих від реалізації майна боржника, у сумі 41 050,91 грн. та зобов'язання відповідача перерахувати зазначені кошти на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області щодо неперерахування з депозитного рахунку Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області грошових коштів на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» у сумі 41 050 (сорок одна тисячі п'ятдесят) гривень 90 (дев'яносто) копійок (в межах виконавчого провадження №35775452). Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області перерахувати з депозитного рахунку Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (ідентифікаційний код: 14282829, місцезнаходження: 83001, Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, буд.2А) грошові кошти у сумі 41 050 (сорок одна тисячі п'ятдесят) гривень 90 (дев'яносто) копійок (в межах виконавчого провадження №35775452). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає зазначене рішення необґрунтованим і таким, що не відповідає нормам матеріального права. Просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в органах Казначейської служби для обліку руху депозитних сум розпорядників коштів державного бюджету згідно «Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України та Наказу Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року відкриваються депозитні рахунки розпорядників коштів державного бюджету для Державної виконавчої служби та її структурних підрозділів, а платежі здійснюються на підставі платіжних доручень розпорядників і одержувачів бюджетних коштів відповідно до п. 2.5 «Положення про Єдиний казначейський рахунок», зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 18.07.02 за № 594/6882, шляхом встановлення ліміту технічного рахунку, ліміту початкових оборотів у системі електронних платежів та підкріплення субрахунків ЄКР з урахуванням дотримання необхідного рівня платоспроможності. Тому питання наповнення єдиного казначейського рахунку, за рахунок якого проводяться усі видатки розпорядників, одержувачів та інших клієнтів казначейства, у тому числі ДВС, не залежить від Казначейства України. Також апелянт наголошує, що Казначейство не має банківської ліцензії, отже, згідно з законодавством України не є банком, а тому на нього не поширюються вимоги законодавчих актів, які суперечать нормативно-правовим актам, що регламентують діяльність органів Казначейства, тому на управління не поширюються вимоги банківських інструкцій, у тому числі Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті щодо проставляння відміток «одержано банком». Апелянт наполягає на тому, що станом на 09.07.2014 року платіжне доручення оформлене від ім'я Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про перерахування коштів на користь ПАТ «ПУМБ» у розмірі 41050,91 грн. в управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області на виконання не надходило.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, крім того, додатково повідомлено, що відповідач самостійно перерахував грошові кошти позивачу 29 вересня 2014 року в сумі 41050,90 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 14282829, місцезнаходження: 83001, Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, буд.2А, що підтверджується відповідним свідоцтвом про державну реєстрацію серії А01 №432835.

Управління Державної казначейської служби у м. Маріуполі зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 37989721, місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Леніна, буд.68, про що зазначено у відомостях з веб-сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, доступ до якого впроваджено на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1846/5 «Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012р. за № 2105/22417.

06 листопада 2012 року Володарським районним судом Донецької області видано виконавчий лист у справі №0507/3948/2012 (пров.2/0507/556/2012) про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПУМБ» 18 781,29 доларів США.

ПАТ «ПУМБ» звернулось до Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ Донецької області із заявою вих.MPL-61/836 від 20.12.2012р. про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого листа.

Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ Донецької області від 20.12.2012р. відкрито виконавче провадження №35775452 з виконання вказаного виконавчого листа.

У матеріалах справи наявна копія протоколу №0513250-1 від 29.07.2013р. проведення аукціону по реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ОСОБА_4, з якого вбачається, що за автомобіль Mitsubishi Lancer р/н НОМЕР_1 2008 року випуску запропонована ціна 53 000,00 грн., при цьому, розмір коштів, який складає різницю між продажною ціною придбаного лота і сумою винагороди спеціалізованій організації, визначено у розмірі 45 156,00 грн.

Сплата переможцем аукціону вказаної суми на рахунок №5757 підтверджується копією квитанції №k10/V/33 від 31.07.2013р.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ Донецької області щодо перерахування з рахунку №5757 на користь ПАТ «ПУМБ» боргу з ОСОБА_4 у розмірі 41 051,90 грн. №1700 від 28.05.2014р., №1700 від 14.04.2014р., №1700 від 17.12.2013р., №1700 від 12.11.2013р., №1700 від 10.10.2013р., №1700 від 05.09.2013р., №1700 від 20.08.2013р., №1700 від 02.07.2013р., №1700 від 18.03.2014р., №1700 від 13.02.2014р.№1700 від 16.01.2014р., які спрямовувались до Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, проте не були виконані.

Із вказаних платіжних доручень вбачається, що перерахуванню підлягає борг ОСОБА_4

Позивач звернувся до Державної виконавчої служби України із заявою вих. №MPL-61/899 від 03.10.2013р., в якій посилаючись на те, що 29.07.2013р. арештоване майно боржника (транспортний засіб) було реалізовано на аукціоні за 53 000,00 грн. та станом на 01.10.2013р. грошові кошти на користь ПАТ «ПУМБ» не перераховані, просив повідомити інформацію щодо перерахування на користь ПАТ «ПУМБ» грошових коштів, отриманих від реалізації майна боржника - ОСОБА_4 та причини порушення державним виконавцем вимог діючого законодавства України.

Управлінням Державної виконавчої служби надано відповідь від 31.10.2013р. №3-4-1488, яка отримана позивачем 15.11.2013р., та з якої вбачається, що 02.08.2013р. до Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області спрямоване платіжне доручення про перерахування коштів на користь ПАТ «ПУМБ» у розмірі 41 050,90 грн. У вказаній відповіді зазначено, що 18.10.2013р. державним виконавцем до зазначеної установи направлено вимогу в порядку ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» з метою отримання інформації про причини неперерахування коштів на користь стягувача - ПАТ «ПУМБ». Також, зазначено, що на підставі листа Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області №05-31/5384 від 23.10.2013р. встановлено, що при проведенні видатків розпорядників і одержувачів бюджетних коштів органи ДКСУ повинні у першу чергу та стислі терміни забезпечувати виконання захищених статей видатків, перелік яких визначено ст.55 Бюджетного кодексу України (заробітна плата, стипендія, оплата комунальних послуг та енергоносії, продуктів харчування, медикаментів).

У матеріалах справи наявна вимога Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ №5965/3.1-42 від 18.10.2013р. адресована відповідачу, щодо надання письмової інформації відносно причин невиконання платіжного доручення від 01.08.2013р. про перерахування коштів у розмірі 45 156,00 грн. на користь ПАТ «ПУМБ», яке було надано до органу казначейської служби 02.08.2013р.

Управлінням Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області у відповідь на вказану вимогу надано лист від 23.10.2013р. №05-31/5383 в якому вказано, що, враховуючи необхідність опрацювання значної кількості первинних та розрахункових документів, з метою уникнення соціальної напруги, органи казначейства забезпечують виконання насамперед захищених статей видатків бюджету, а саме, виплату заробітної плати, стипендії, оплату комунальних послуг та енергоносіїв, продуктів харчування, медикаментів, тощо.

Станом на час розгляду апеляційної скарги з письмового повідомлення представника ПАТ «ПУМБ» встановлено, що відповідач перерахував грошові кошти позивачу 29.09.2014 року в сумі 41050,90 грн.

Отже спірним у даній справі є повноваження та обов'язок відповідача здійснювати перерахування грошових коштів, отриманих внаслідок проведення виконавчих дій (виконавчого провадження) та які не є коштами бюджету.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV "Про виконавче провадження", грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки, про що вказано у ч.3 вказаної статті.

За приписами ч.5 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження", не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

При перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень, про що вказано у п.12.18 "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за №489/20802.

Пунктом першим Положення "Про Державну казначейську службу України", затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011 встановлено, що Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр).

Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Підпунктом 1 п.4 вказаного Положення передбачено, що Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів.

Згідно п.7 Положення "Про Державну казначейську службу України", Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Пунктами 11, 13, 14, 23 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року № 2456-VI визначені наступні терміни:

- бюджетні кошти (кошти бюджету) - належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету;

- видатки бюджету - кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом. До видатків бюджету не належать: погашення боргу; надання кредитів з бюджету; розміщення бюджетних коштів на депозитах; придбання цінних паперів; повернення надміру сплачених до бюджету сум податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, проведення їх бюджетного відшкодування;

- витрати бюджету - видатки бюджету, надання кредитів з бюджету, погашення боргу та розміщення бюджетних коштів на депозитах, придбання цінних паперів;

- доходи бюджету - податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, плату за надання адміністративних послуг, власні надходження бюджетних установ).

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що кошти у розмірі 41 050,90 грн. належать позивачу та не є бюджетними коштами, витратами (доходами) або видатками бюджету.

Відповідно до п.1.8 "Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 № 758 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2012 р. за № 1206/21518, встановлено, що розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється органами Казначейства відповідно до умов договорів та додаткових договорів між органом Казначейства і клієнтами (додатки 1 та 2 до цього Порядку).

Підпунктом 2.3.2 п.2.3 зразку договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування, який є додатком 1 до вказаного Порядку, передбачено, що орган Казначейства зобов'язується своєчасно здійснювати розрахунково-касові операції за дорученням Клієнта.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 15 вересня 1999 р. № 1721 "Про створення внутрішньої платіжної системи Державного казначейства" органам Державного казначейства надано статус учасників системи електронних платежів Національного банку на загальних засадах відповідно до Положення про міжбанківські розрахунки в Україні та право здійснювати через цю систему тільки платежі та міжбанківські розрахунки.

За приписами п.4 глави 2 розділу І Інструкції "Про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті", яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 16 серпня 2006 р. № 320 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2006 р. за № 1035/12909, встановлено, що міжбанківський переказ виконується банками в строк, визначений правилами платіжної системи, який не може перевищувати трьох операційних днів відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Пунктом 8.4 ст.8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

На підставі аналізу наведених правових норм в їх сукупності судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо бездіяльності з боку відповідача при виконанні платіжних доручень Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ щодо перерахування на користь позивача 41 050,90 грн. внаслідок чого порушується право та законний інтерес позивача на своєчасне отримання належних йому коштів.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 р. у справі № 805/6288/14 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 р. у справі № 805/6288/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів І.А. Васильєва

В.А. Шальєва

І.Д. Компанієць