Справа № 440/1513/14-а
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/1513/14-а
Провадження № 2-а/440/9/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Задвір»янської сільської ради Буського району, третьої особи ОСОБА_3, відділу Держземагенства у Буському районі про зобов'язання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Задвір»янської сільської ради Буського району, третьої особи ОСОБА_3, відділу Держземагенства у Буському районі про зобов'язання сільської ради прийняти рішення про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 13,3 ари, покликаючись на те, що сільська рада відмовила у приватизації земельної ділянки, мотивуючи тим, що інший співвласник житлового будинку ОСОБА_3 не дала згоди на приватизацію вище згаданої земельної ділянки.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представник відповідача Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області, Дума Т.З., позов не визнав, подав заперечення проти позову, просить відмовити в задоволенні такого за безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча була належним сином повідомлена про день та час розгляду справи, клопотання про розгляд справи у її відсутності, не подала.

Третя особа, відділ Держземагенства у Буському районі в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час розгляду справи.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі третіх осіб, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши позивачку, її представника, оглянувши матеріали цивільної справи № 440/1563/13-ц., провадження № 2/440/56/2014 р., вивчивши та дослідивши інші докази по справі, вважає що в даний позов задоволенню не підлягає.

За приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З матеріалах цивільної справи № 440/1563/13-ц, провадження № 2/440/56/2014 р., за позовом ОСОБА_1 до Задвір»янської сільської ради, третьої особи Відділу Держземагенства у Буському районі, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, наявний план земельної ділянки АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Буської районної ради від 19.09.1974 р., затверджений районним архітектором П. Стриковським 22.11.1974 р.,

площа ділянки - 800 кв.м. (а.с.28-30).

Як встановлено рішенням Буського районного суду від 06.06.2014 р., постановленим у вище згаданій справі, та залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду від 08.07.2014 р., за житловим будинком в якому ОСОБА_1 проживає, є спільною - частковою власністю, згідно погосподарських книг рахується земельна ділянка розміром-0,29 га. Рішенням виконкому Задвір»янської сільської ради від 20.04.1974 року дозволено гр. ОСОБА_6, який являвся батьком ОСОБА_3, на своїй земельній ділянці будувати новий житловий будинок. Враховуючи цей факт, що ОСОБА_6, в 1974 році згідно рішення виконкому Задвір»янської сільської ради від 20.04.1974 року на своїй старій земельній присадибній ділянці побудував новий будинок, а старий зніс, і в новому будинку після смерті ОСОБА_6, проживали його дочки ОСОБА_9, ОСОБА_3 та користувались присадибною земельною ділянкою.. ОСОБА_9 використовувала частину земельної ділянки площею 13,3 га., а ОСОБА_3 використовує другу частину земельної ділянки площею,16,88 га., на даний час єдина земельна ділянка знаходиться на праві спільної часткової власності.. На теперішній час, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються співвласниками рівних частин житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та розташований на земельній ділянці розміром 13,3 ари і мають рівні права на приватизацію даної земельної ділянки.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення виконкому Задвір»янської сільської ради від 20.04.1974 року, ОСОБА_6 на своїй присадибній земельній ділянці побудував будинок в АДРЕСА_1. Після його смерті, по 1/2 частині житлового будинку успадкували дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_9

За рішенням Буського районного суду від 04.07.2013 року в цивільній справі № 440/974/13-ц., провадження № 2/440/399/2013 р., за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Право власності останньої на 1/2 частину згаданого житлового будинку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕЕК 269780 від 16.12.2014 р., індексний № 31066641.

З акту обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1 № 1 від 21.02.2014 року вбачається, що орієнтовна площа земельної ділянки за вище згаданою адресою становить 13,3 ари.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача про приватизацію даної земельної ділянки, заяви розглядалися на сесії сільської ради, остання була проінформована про те що оскільки будинок по АДРЕСА_1 належить власникам на праві спільної часткової власності, відповідну заяву про приватизації частини земельної ділянки необхідно від другого власника, а ОСОБА_3, як інший співвласник будинку заяви на оформлення права власності на земельну ділянку не подавала. (а.с. 5, 13,14)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України міські ради здійснюють повноваження щодо розпорядження землями територіальної громади, передають земельні ділянки комунальної власності у власність громадян, надають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 12 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України визначено, щодо розмежування земель державної та комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до статі 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За правилами положень статтей 116, 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У разі згоди зазначених органів на передачу земельної ділянки у власність громадянам, вони дають дозвіл на розробку проекту її приватизації.

Згідно вимог ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Задвір»янської сільської ради для приватизації земельної ділянки площею 13,3 ари, на якій знаходиться будинок, за адресою АДРЕСА_1. Будинок належить на праві сумісної власності по 1/2 частині ОСОБА_1 та ОСОБА_3, однак сільська рада відмовила позивачці, мотивуючи тим на її частину будинку не виготовлено право власності, також інший співвласник ОСОБА_3 заяви на оформлення права власності на земельну ділянку не подавала, а дана земельна ділянка може бути приватизована за наявності заяв від двох співвласників.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Згідно ст. 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, окрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

Як пояснив сільський голова Задвір»янської сільської ради Дума Т., згідно документів будівельного паспорта на спадкодавця ОСОБА_6 від 22.11.1974 р., акта постійної комісії з земельних питань від 231.02.2014 р. № 1 з графічною схемою, та у відповідності з ст. 89 ЗК України, земельна ділянка розміром 13,3 ари, закріплена за житловим будинком по АДРЕСА_1, в цілому і може бути приватизована лише як спільна сумісна власність, оскільки власниками даного житлового будинку по 1/2 частини є дві особи ОСОБА_1 і ОСОБА_3. однак ОСОБА_3 з заявою про приватизацію земельної ділянки не зверталася. Сільська рада може винести рішення про оформлення права власності на земельну ділянку розміром 13,3 ари як спільну сумісну власність лише після надходження відповідних заяв від співвласників будинку.

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про приватизацію земельної ділянки, суд не може перебирати на себе такі повноваження, оскільки земельна ділянка є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. З змісту ч. 5 ст. 124 КУ вбачається, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 14, 18, 23, 122, 160, 161-163 КАС України, ст. ст. 12, 81, 89, 116, 118, 125 ЗК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Задвір»янської сільської ради Буського району, третьої особи ОСОБА_3, відділу Держземагенства у Буському районі про зобов'язання вчинити дію, винести рішення про визнання права власності на земельну ділянку площею 13,3 ари. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення, з одночасною подачею її копії до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда