Справа № 816/361/15-а
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/361/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик Н.І.,

представника позивача - Костіної О.В.,

представника відповідача - Гаспаряна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ремонтно - будівельного підприємства " Спектр " до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю ремонтно - будівельне підприємство " Спектр " (надалі - позивач, ТОВ РБП "Спектр") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № /2348 від 10.11.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 11 297,21 грн., у тому числі: за основним платежем - 9 037,77 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 259,44 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилалися на незгоду із висновками документальної виїзної позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ, що набрала форму акту від 27.10.2014 № 2509/16-03-22-03-08/23542583, щодо нереальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ "Інтер-Пейнт" за липень 2013 року. Пояснювали, що господарські операції із вказаним контрагентом мали реальний характер та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках підприємства позивача, а за їх наслідками позивачем правомірно сформовано податковий кредит відповідного податкового періоду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на правомірність висновків акту перевірки.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ РБП "Спектр" (ідентифікаційний код 23542583) зареєстроване виконавчим комітетом Комсомольської міської ради Полтавської області 28.08.1996 року, перебуває на податковому обліку у Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на додану вартість.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є 43.99 - інші спеціалізовані будівельні роботи.

У період з 15.10.2014 року по 21.10.2014 року посадовою особою КОДПІ згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПКУ та відповідно до наказу Кременчуцької ОДПІ від 15.10.2014 року № 3036 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ РБП "Спектр" (ідентифікаційний код 23542583) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Інтер-Пейнт" () за липень 2013 року.

Перевіркою встановлено, що позивач у перевіряємому періоді мав фінансово - господарські відносини з ТОВ "Інтер-Пейнт" з придбання товарів (матеріалів для антикорозійного захисту металоконструкцій) на загальну суму 54226,62 грн., у т.ч. 9037,77 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами здійснення господарської операції між ТОВ РБП "Спектр" та ТОВ "Інтер-Пейнт" з придбання матеріалів, останнім виписані наступні первинні бухгалтерські документи:

- видаткова накладна № РН-0000427 від 24.07.2013 року, податкова накладна від 08.07.2013 року № 20 з номенклатурою поставки "Інтерсіл, розчинник" на загальну суму 36151,08 грн, в т.ч. ПДВ - 6025,18 грн. /а.с. 35,43/;

- видаткова накладна № РН-0000494 від 08.07.2013 року, податкова накладна від 24.07.2013 року № 98 з номенклатурою поставки "Інтерсіл" на загальну суму 16385,04 грн, в т.ч. ПДВ - 2730,84 грн. /а.с. 36,44/;

- видаткова накладна № РН-0000502 від 25.07.2013 року, податкова накладна від 25.07.2013 року № 102 з номенклатурою поставки "розчинник" на загальну суму 1690,50 грн, в т.ч. ПДВ - 281,75 грн. /а.с. 37,45/.

Розрахунки здійснено на підставі рахунків-фактур № СФ-0000413 від 04.02.2013 року, № СФ-0000488 від 23.07.2013 року, № СФ-0000493 віл 24.07.2013 року згідно платіжних доручень № 162 від 08.07.2013 року, № 183 від 24.07.2013 року, № 184 від 25.07.2013 року. /а.с. 46-48/

Суми податку на додану вартість включено до податкового кредиту у липні 2013 року, відображено у додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року на загальну суму 9037,77 грн.

За висновками перевірки, вищеперелічені операції не мали реального характеру, а здійснювалося лише їх документальне оформлення з метою формування податкових показників та збільшення податкового кредиту.

До таких висновків посадові особи відповідача, що здійснювали перевірку, дійшли у зв'язку із встановленням згідно ІС Податковий блок "Системи співставлення" розбіжностей між ТОВ РБП "Спектр" та ТОВ "Інтер-Пейнт", яка виникла внаслідок того, що контрагенту ТОВ "Інтер-Пейнт" не визнано реальність податкового зобов'язання згідно акту перевірки, проведеної ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, від 29.11.2013 року № 565/3-26-50-22-03-37640500 про результати документальної позапланової перевірки ТОВ "Інтер-Пейнт" щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Інтайм Плюс" за липень 2013 року.

За наслідками проведеної перевірки ТОВ РБП "Спектр" відповідачем складено акт від 27.10.2014 № 2509/16-03-22-03-08/23542583, яким зафіксовані порушення п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит за липень 2013 року на загальну суму ПДВ 9037,77 грн.

На підставі даних висновків акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № /2348 від 10.11.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 11 297,21 грн., у тому числі: за основним платежем - 9 037,77 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 259,44 грн.

Із вказаним повідомленням-рішенням позивач не погодився, у зв'язку з чим оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління Міндоходів в Полтавській області. Рішенням Головного управління Міндоходів в Полтавській області про результати розгляду скарги від 20.01.2015року № 38/10/16-31-10-04-11 скаргу ТОВ РБП "Спектр" залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення № /2348 від 10.11.2014 року - без змін, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню, суд виходить із наступного.

Порядок та правила формування податкового кредиту визначені ст. 198 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ).

Відповідно до чинного законодавства ПДВ є податком на споживання товарів (робіт, послуг) на митній території України і платником його виступає кожний суб'єкт (юридична чи фізична особа), який є споживачем цих товарів (робіт, послуг), незалежно від факту походження товарів. При цьому особи за умови реєстрації їх як платників ПДВ мають право відшкодовувати свої витрати із сплаченого податку за рахунок податку, отриманого з покупця. Тобто в нашій країні, як і в більшості країн, де є цей податок, застосовується непрямий метод оцінки доданої вартості - метод податкового кредиту, тобто сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, визначається як різниця між сумами податку, отриманого від покупців, і сумами податку, сплаченого постачальникам.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПКУ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на вказані положення, право на формування податкового кредиту виникає у платника податків у випадку придбання товарів (послуг), безпосередньо пов'язаного з господарською діяльністю, за наявності податкових накладних, виданих на реально отриманий товар (роботи, послуги).

Підставою для нарахування податкового кредиту відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є податкова накладна, яка повинна містити обов'язкові реквізити, визначені цією ж нормою.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

У пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України вказано, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, необхідною умовою для виникнення у платника податків права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг) є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, за наявності належно оформлених податкових накладних.

При цьому, Вищий адміністративний суд України листом від 02.06.2011, № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" звернув увагу судів на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. Таким чином, господарська операція, яка не відбулась, не може бути об'єктом оподаткування.

Також листом від 01.11.2011 р. № 1936/11/13 - 11 Вищий адміністративний суд України з метою однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України звертав увагу судів на те, що для з'ясування обставин реальності вчинення господарської операції судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Надаючи оцінку реальності здійснення вищевказаних господарських операцій та їх зв'язку із господарською діяльністю позивача, а також виходячи із принципу "офіційного з'ясування всіх обставин у справі", суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами здійснення господарської операції між ТОВ РБП "Спектр" та ТОВ "Інтер-Пейнт" з придбання матеріалів, останнім виписані первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури /а.с. 32-37, 43-45/.

Зазначені податкові накладні відповідають вимогам п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, підписані та скріплені печаткою ТОВ "Інтер-Пейнт" та включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за липень 2013 року, що сторонами у справі не заперечується.

Як встановлено перевіркою, на підставі вищезазначених податкових накладних позивачем було включено до складу податкового кредиту у липні 2013 року, відображено у додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за липнь 2013 року на загальну суму 9037,77 грн.

Аналізуючи вищевказані первинні бухгалтерські документи, суд дійшов висновку, що вони мають всі необхідні реквізити для встановлення змісту, обсягу господарських операцій, осіб, які безпосередньо приймали участь у їх здійсненні, та інші встановлені вимогами законодавства до первинних документів для надання їм юридичної доказовості, та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліках.

Як пояснив представник позивача, позивачем у липні 2013 року було придбано у ТОВ "Інтер-Пейнт" матеріали за усною домовленістю, а згодом укладено договір поставки № 7/07/13 від 31.07.2013 року, на виконання якого ТОВ РБП "Спектр" і в подальшому придбавало у ТОВ "Інтер-Пейнт" матеріали /а.с. 60/.

Оплата придбаного товару здіснена позивачем в повному обсязі.

Якість товару підтверджена сертифікатами якості, копії яких залучені до матеріалів справи /а.с. 38-42/.

Із пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що транспортування придбаних товарів здійснювалось позивачем на власному автомобілі ГАЗ 3302 ВІ8123АЕ зі складу ТОВ "Інтер-Пейнт" у м. Кременчуці, вул. Свіштовська, 9 на виробничу площадку в с. Білоцерківка, Великобагачанського району, на підтвердження чого до матеріалів справи надано копії товарно-транспортних накладних від 08.07.2013, від 24.08.2013,від 25.07.2013 та подорожніх листів до вказаних ТТН /а.с 49-54/.

Наявність у контрагента складських приміщень за адресою вул. Свіштовська, 9, м. Кременчук підтверджено ТОВ "Інтер-Пейнт" у листі № 10 від 29.01.2015 року /а.с. 59/, надісланому позивачу у відповідь на його запит № 6 від 23.01.2015 року /а.с. 58/.

На підтвердження зв'язку із своєю господарською діяльністю операцій по придбанню у ТОВ "Інтер-Пейнт" матеріалів в асортименті представником позивача було надано пояснення, що дані товари придбавались з метою виконання позивачем умов договору виконання робіт № 02/07 від 02.07.2013 року, укладеного з ПП "Білоцерківська агропромислова група", за умовами якого позивач зобов'язується виконати за завданням Замовника роботи з антикорозійного захисту поверхонь металоконструкцій каркаса будівлі цеху сухого молока на території ПП "Білоцерківська агропромислова група" за адресою вул. Леніна, 28, с. Білоцерківка, Великобагачанський район, Полтавська область. /а.с. 62-63/

На підтвердження використання придбаних у ТОВ "Інтер-Пейнт" матеріалів на виконання вказаного договору позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витратах/ за серпень 2013 року, акт № 181-0-1-001 приймання виконаних робіт за серпень 2013 року, відомість ресурсів Антикорозійний захист поверхонь металоконструкцій каркаса будівлі за серпень 2013 року, розрахунок № 1-1 "Загальновиробничі видатки"./а.с. 64-69/

Стосовно посилання Кременчуцької ОДПІ в акті перевірки позивача як на підставу для встановлення порушень у веденні бухгалтерського та податкового обліку ТОВ РБП "Спектр" на акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, від 29.11.2013 року № 565/3-26-50-22-03-37640500 про результати документальної позапланової перевірки ТОВ "Інтер-Пейнт" щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Інтайм Плюс" за липень 2013 року, яким встановлено, що у ТОВ "Інтер-Пейнт" відсутні об'єкти оподаткування по операціях з придбання та продажу товарів (послуг) у підприємств-постачальників/покупців за, суд зазначає наступне.

Аналізуючи висновки акту перевірки ТОВ "Інтер-Пейнт" (а.с. 77-85) судом встановлено, що первинні документи по оформленню господарських операцій ФОП ТОВ "Інтер-Пейнт" із ТОВ РБП "Спектр" не перевірялися, їх оцінка не надавалася, а тому, перевіряючими безпідставно було покладено цей акт в основу перевірки ТОВ РБП "Спектр" по взаємовідносинам із ТОВ РБП "Спектр".

Суд зауважує, що із аналізу чинного законодавства можна дійти висновку, що відповідальність платника податку має індивідуальний характер, тому він не несе відповідальності за дії інших осіб. Якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Така відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що результати вищезазначених господарських операцій в повному обсязі було відображено в бухгалтерському та податковому обліках позивача, що не заперечується відповідачем, і правомірно сформовано податковий кредит з урахуванням цих операцій на підставі належних первинних документів.

Судом встановлено зміни у структурі активів позивача, які підпадають під визначення господарської операції у розумінні ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", осіб які приймали участь у проведенні зазначеної господарської операції, а відтак і реальність їх проведення, а доводи відповідача щодо нереальності вказаних господарських операцій не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

З огляду на норми ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", згідно якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне врахувати також практику Європейського суду з прав людини (надалі - Суд) по розгляду податкових спорів.

Так, по справі "Інтерсплав проти України" від 09.01.2007 у питанні "підозри" податкових органів використання платниками податків фіктивних компаній для отримання податкового кредиту, Суд вказує на те, що повноваження державних органів мають рамки визначеності, які обмежують широкі межі оцінки того, що складає публічні інтереси держави.

У п. 38 цього рішення Суд зазначив, що на його думку, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Однак, Суд на прийняв зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином Суд виходить з того, що держава в особі податкових органів може і повинна вживати заходів для недопущення та/або зупинення зловживань у податкових відносинах, але покладення відповідальності на платника податку, який добросовісно виконав свої зобов'язання перед бюджетом і виконав всі передбачені національним законодавством умови для формування податкових показників (податкового кредиту, валових витрат) тільки на тій підставі, що податковий орган не встановив сплати ПДВ з боку постачальника та/або його контрагентів у ланцюгу, за умови відсутності шахрайських дій з боку перевіряємого платника, є порушенням прав останнього.

По справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" від 22.01.2009 Суд у своєму рішенні зазначив, що платник податків не повинен відповідати за наслідки невиконання постачальником своїх зобов'язань зі сплати податків і як наслідок повторно сплачувати ПДВ (прим. суду - сплачений постачальнику як непрямий податок в ціні поставлених товарів, робіт чи послуг) та штрафні санкції. На думку Суду такі вимоги є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності (критерій пропорційності).

Також, суд дійшов висновку, що КОДПІ було порушено критерій "добросовісності", який вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів.

Таким чином, висновки перевірки позивача щодо нереальності взаємовідносин із ТОВ "Інтер-Пейнт" не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Інших порушень правил формування податкового кредиту відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративни позов Товариства з обмеженою відповідальністю ремонтно - будівельного підприємства " Спектр " до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення № /2348 від 10.11.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 11 297,21 грн. (одинадцять тисяч двісті дев'яносто сім гривень двадцять одна копійка), у тому числі: за основним платежем - 9 037,77 грн. (дев'ять тисяч тридцять сім гривень сімдесят сім копійок), за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 259,44 грн. (дві тисячі двісті п'ятдесят дев'ять гривень сорок чотири копійки).

Стягнути з Державного бюджета України в особі Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ремонтно - будівельного підприємства " Спектр " () судовий збір в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок), сплачений згідно квитанції № ТВБВ10016/0208 від 30.01.2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 02 березня 2015 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко