Справа № 489/508/15-а
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/489/71/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Уманца С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує на те, що 9 січня 2015 року відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 16.8 ПДР, а також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Проте, з протоколом та постановою він не згоден.

Посилаючись на викладене, просив суд скасувати постанову ПС1 № 918605 від 9 січня 2015 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступного.

9 січня 2015 року ІДПС роти ДПС ВДАІ відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 9 січня 2015 року о 09:30 год. він, керуючи автомобілем «Рено», н/з НОМЕР_1, по вул.. Бузника - пр. Леніна у м. Миколаєві не зупинився перед дор. знаком 5.62 «Стоп», здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 16.8 ПДР України.

За даним фактом 9 січня 2015 року ІДПС роти ДПС ВДАІ Уманцем С.В. винесено постанову ПС1 № 918605 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач із змістом протоколу та постанови ознайомлений, про що свідчить його підпис на них та викладені пояснення щодо правопорушення.

В судовому засіданні позивач вказував на те, що виїхав на перехрестя, коли сигнал світлофора змінився на «жовтий» та продовжив рух, звільнивши проїзну частину.

Відповідно до ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення своєчасно.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 2.8 розділу 2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 року N 77 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.04.2009 року за N 374/16390, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім випадків фіксації правопорушення за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана: забезпечувати в межах своєї компетенції безпеку дорожнього руху, додержання законів, правил і нормативів у цій сфері, здійснювати державну реєстрацію (перереєстрацію) і облік транспортних засобів та систематизацію відомостей про їх власників, проводити державний технічний огляд зареєстрованих транспортних засобів, приймати іспити на право керування транспортними засобами і видавати відповідні документи; запобігати забрудненню повітря, водойм транспортними засобами та сільськогосподарською технікою; здійснювати контроль за утриманням у належному технічному стані та чистоті доріг, вулиць, майданів.

Статтею 11 Цього ж Закону визначено, міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право: складати протоколи про адміністративні правопорушення, провадити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення або передавати матеріали про адміністративні правопорушення на розгляд інших державних органів.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також повідомляється про час та місце розгляду адміністративної справи. На знак обізнаності з вищевказаним особа ставить у протоколі свій підпис, а у разі відмови ставити підпис - про це робиться відповідна відмітка.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Відповідно п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами світлофора.

З пояснень позивача в судовому засіданні та його письмових пояснень, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що позивач перетнув перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

В той же час, враховуючи особу правопорушника, а також відсутність створення небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, вчинене правопорушення є малозначним, суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі ч.2 ст. 284 КУпАП слід закрити провадження по даній адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 284,288,247 КУпАП, ст.ст. 161, 163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальностіза вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП за постановою ПС1 № 918605 від 9 січня 2015 року на підставі ст. 22 КУпАП.

Провадження по справі за постановою ПС1 № 918605 від 9 січня 2015 року - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Спінчевська