Справа № 814/961/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

10 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/961/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична база «Південний Буг» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, визнання дій відповідача протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

08 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Туристична база «Південний Буг» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління (далі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ) Міндоходів у Миколаївській області.

Відповідно до позовних вимог позивач просить визнати протиправними дії відповідача в частині безпідставного застосування норм податкового права та невиконанні своїх обов'язків, що спричинило негативні юридичні наслідки для позивача, а також просить визнати протиправними та скасувати податкового повідомлення-рішення від 04.04.2014 № .

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення № , що було прийнято Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області 04.04.2014. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

23.01.2014 Товариство подало до ДПІ податкову декларацію з ПДВ за 4 квартал 2013 року (далі - Декларація) з такими показниками: усього податкових зобов'язань (рядок 9) --- грн.; усього податкового кредиту (рядок 17) 579 699 грн.; від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19) 579 699 грн.; зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20.2) 579 699 грн.; залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - значення рядка 20.2 декларації попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 21.1) 257 798 грн.; залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 22) 257 798 грн.; сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 23.1) 257 798 грн.; залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) --- грн.

У додатку 3 до Декларації (Розрахунок суми бюджетного відшкодування) Товариство вказало: 1.Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду 257 798 грн. 2. Частину залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, в а разі отримання від нерезидента послуг на митній території України включена до податкових зобов'язань у декларації, у попередніх звітних (податкових) періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування 257 798 грн. 3. Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню 257 798 грн.

ДПІ провела документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за 4 квартал 2013 року, результати якої оформила актом від 26.03.2014 № 236/14-03-15-01/32655899 (далі - Акт).

Як вказано в Акті, «… на порушення вимог п.200.5 ст.200 розділу V Податкового кодексу України ТОВ «Туристична база «Південний Буг» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за IV квартал 2013 року на 257798 грн. та занижено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 податкової декларації з податку на додану вартість за IV квартал 2013 року) на 257798 грн.».

Податковим повідомленням-рішенням від 04.04.2014 № (надалі - Рішення)ДПІ відмовила Товариству у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за 4 квартал 2013 року у розмірі 257798 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що доводи податкового органу щодо неправомірності включення позивачем до бюджетного відшкодування суми ПДВ, яка сплачена при будівництві основних фондів, у зв'язку з тим,що такі основні фонди не були введені в експлуатацію, а витрати на їх спорудження обліковуються позивачем не на рахунку 10, як «Основні засоби», а по рахунку 15, як «Капітальні інвестиції», - є необґрунтованими та не можуть бути підставою для висновку про відмову у наданні бюджетного відшкодування.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України та Податковому Кодексу України.

В апеляційній скарзі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області вказується, що рішення суду першої інстанції є неправильним, оскільки туристичний комплекс «Південний Буг», у з в'язку придбанням послуг з будівництва якого у позивача виникло від'ємне значення за 4 квартал 2013 року у розмірі 257 798 грн. є об'єктом незавершеного будівництва, облікується позивачем на Рахунку 15 «Капітальні інвестиції», а тому право позивача на бюджетне відшкодування виникне після введення цього об'єкту в експлуатацію та зарахування його на баланс товариства.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 ст. 200 цього Кодексу визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із п.п.200.4, 200.5 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п.200.5 ст. 200 Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Дані положення регулюють відшкодування податкового кредиту, який виникає внаслідок придбання або спорудження основних фондів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в зазначеному пункті Податкового кодексу України відсутня умова щодо того, що на момент заявлення бюджетного відшкодування ці основні фонди повинні визнаватись активом (відображатись на рахунку 10).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі поданої податкової декларації з ПДВ за IV квартал 2013 року позивач заявив до відшкодування з державного бюджету на розрахунковий рахунок 257 798 грн. податку на додану вартість.

За результатами проведеної відповідачем позапланової виїзної перевірки позивача з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за 4 квартал 2013 року було складено акт перевірки від 26.03.2014 № 236/14-03-15-01/32655899,на підставі якого відповідачем прийнято спірне повідомлення-рішення.

Зі змісту вказаного акту перевірки вбачається, що єдиною підставою для прийняття відповідачем спірного повідомлення-рішення про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ стало те, що сума бюджетного відшкодування за вказаний період сформована за рахунок сум від'ємного значення, яке виникло в результаті віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених при будівництві основних фондів - власної туристичної бази «Південний Буг» по вул. Бурський бульвар, 13-15 м. Миколаїв.

При цьому, позиція податкового органу полягала в тому, що позивач неправомірно включив до бюджетного відшкодування суми ПДВ, які сплачені при будівництві основних фондів, оскільки такі основні фонди не були введені в експлуатацію, а витрати на їх спорудження обліковуються позивачем по рахунку 15, як «Капітальні інвестиції», а не на рахунку 10, як «Основні засоби»,

Слід також зазначити, що у вищевказаному акті перевірки податковий орган не посилається на порушення позивачем порядку формування сум податкового кредиту чи від'ємного значення з ПДВ, які враховані при розрахунку спірної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до вимог пп.14.1.138 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України основними засобами вважаються матеріальні активи, що призначаються платником податку для використання у власній господарській діяльності, вартість яких перевищує 2500,00 грн. і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Згідно абз.2 п.200.5 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку має право на отримання бюджетного відшкодування у випадку нарахування податкового кредиту внаслідок будівництва основних засобів. Вказана правова норма не передбачає обов'язку платника податку ввести об'єкт у експлуатацію до дати заявлення ПДВ до бюджетного відшкодування.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені норми Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що факт відсутності введення в експлуатацію основних фондів не позбавляє позивача права на отримання бюджетного відшкодування, сформованого за рахунок сум ПДВ, сплаченого при спорудженні таких основних фондів.

Доводи податкового органу щодо відсутності обліку витрат на спорудження вищевказаних основних фондів по рахунку 10 «Основні засоби», як підставу для відмови в задоволенні бюджетного відшкодування , колегія суддів вважає необґрунтованими та не приймає їх до уваги , з наступних підстав.

Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 року №893/4186, передбачено, що для обліку витрат на придбання або створення матеріальних і нематеріальних необоротних активів призначений рахунок 15 «Капітальні інвестиції».

Згідно матеріалів справи облік витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг по будівництву (реконструкції) спірного об'єкту був здійснений позивачем по рахунку 15 «Капітальні інвестиції».

Проте, в даному випадку зарахування на баланс основних засобів може бути відображеним за дебетом рахунку 10 «Основні засоби» та кредитом рахунку 15 «Капітальні інвестиції» у разі введення основних фондів в експлуатацію.

Поряд з цим відповідно до вимог Податкового кодексу України,право на бюджетне відшкодування не залежить від обліку основних фондів на 10 рахунку бухгалтерського обліку та від моменту введення в експлуатацію основних фондів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомленням-рішенням від 04.04.2014 №, яким ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області відмовила ТОВ «Туристична база «Південний Буг» у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за 4 квартал 2013 року у розмірі 257 798 грн., прийнято відповідачем всупереч положенням податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Що стосується вимог про визнання протиправними дій відповідача в частині безпідставного застосування норм податкового права та невиконанні своїх обов'язків, що спричинило негативні юридичні наслідки для позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки висновком суду про визнання протиправним прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення одночасно надана оцінка і діям відповідача та це є достатнім для захисту порушеного права позивача.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв