Справа № 639/10797/14-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 р.Справа № 639/10797/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: П`янової Я.В.
Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.
за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О. Касян В. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2014р. по справі № 639/10797/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУПФУ в Харківській області, відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 2), в якому просив: 1) визнати за ОСОБА_1 право на призначення та отримання пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови КМУ від 22.09.2010 року №889 з наступними змінами; 2) визнати дії ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди протиправними; 3) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди; 4) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди до ГУПФУ в Харківській області; 5) зобов`язати ГУПФУ в Харківській області після отримання довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови КМУ №889, призначити ОСОБА_1 пенсію з 13.09.2014 року з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди і здійснити виплату недоплаченої пенсії з 13.09.2014 року з урахуванням підвищення (перерахунку).
Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись з вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного її вирішення, порушення прав позивача як людини, які передбачені ч. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Представники відповідачів вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 13.09.2014 року (а.с. 7).
Вислуга років позивача становить 38 років 11 днів (а.с. 9).
Розмір пенсії розраховувався ГУ ПФУ в Харківській області на підставі Довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 16.09.2014 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 44).
В ході розгляду справи представник позивача зазначив, що військовослужбовцям, категорії до якої відноситься ОСОБА_1 , з 01.04.2013 року встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода, яку він отримував під час проходження військової служби, але ІНФОРМАЦІЯ_2 не вказав щомісячну додаткову грошову винагороду в довідці від 16.09.2014 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, а ГУ ПФУ в Харківській області не врахувало її при обчисленні розміру пенсії.
У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про врахування при обчисленні розміру пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби.
20 жовтня 2014 року позивачу надано відповідь про відмову в задоволенні заяви, та зазначено, що Постановою КМУ №889 не передбачено зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення.
Не погоджуючись з такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям, не є додатковим видом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія в розумінні ст.ст. 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб N 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" N 1294 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 161 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року N 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", якими встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення (п.п.1 п. 1 ).
Згідно з п.п.2 п. 1 вказаної Постанови встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 01 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 393, від 29.05.2013 р. № 380, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ" та з метою визначення порядку та умов виплати військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка застосовується з 1 жовтня 2010 року.
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2013 р. за № 370 були внесенні зміни до вказаної Інструкції, згідно з якими заголовок викладено в такій редакції «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України».
Відповідно до п. 5 Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Пунктом 8 вказаної Інструкції визначено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з п. 9 (із змінами, внесеними Наказом Міністерства оборони України від 11.02.2014 р. № 102) розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Пунктом 10 Інструкції встановлено, що командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.
Аналізуючи вказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою КМУ від 22.09.2010р. №889 із наступними змінами згідно з Постановою КМУ від 13.03.2013 р. за № 161, не входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки має тимчасовий характер, виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника), її розмір не є фіксованим, виплата здійснюється у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України на відповідний рік, тому вона не може бути врахована при призначенні пенсії військовослужбовцям (така позиція викладена в постанові ВСУ від 04.11.2014 р. по справі № 21-473а14).
Згідно з ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на те, що внесені зміни до Постанови КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 відповідно до Постанови КМ України від 13 березня 2013 року № 161 стосуються лише розміру відсотків місячного грошового забезпечення, тоді як порядок виплати військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди залишився незмінним.
Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судом ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставними.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2014р. по справі № 639/10797/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 02.03.2015 р.