Справа № 592/13721/14-а
Суддя: Котенко О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/42/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі: головуючого - судді Котенко О.А., при секретарі - Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом третьої групи внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. У відповідності до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому має виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Він має статус інваліда 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на щорічну разову допомогу в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.. Відповідно до положень статті 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.. Крім того, відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законність його позовних вимог до Управління підтверджується, також рішеннями Конституційного суду України рішення Конституційного Суду від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007. Вказаним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про Державний Бюджет України» на 2007 та 2004 роки, зокрема в частині встановлення розміру одноразової допомоги, оскільки у відповідності до ч.3 ст.22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян при прийнятті нових законів або внесенні зміни до чинних законів, зокрема і до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, Конституційний суд своїм рішенням підтвердив факт порушення чинного законодавства, зокрема Закону «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в частині правильності визначення розміру щорічної одноразової допомоги інвалідам 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка повинна становити та сплачуватися в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Враховуючи те, що у 2014 році сплата одноразової грошової допомоги здійснювалася відповідачами у порядку абсолютно тотожному її сплаті в 2004 році та на підставі аналогічних законодавчих актів, що і в 2004 році, тобто без врахування доходів та вимог зазначених в рішенні Конституційного Суду України, вважає, що сума недоплати, яка утворилася за 2014 рік внаслідок неправомірних дій відповідача повинна бути відшкодована ним в повному обсязі. Про порушення свого права він дізнався лише тоді, коли написав офіційну заяву до УПСЗН Сумської міської ради тобто 10 листопада 2014 року, на дану відповідь він 24.11.2014 року за №15.01-17/158/05 отримав лист, в якому було зазначено, що грошові кошти у розмірі 90,00грн. на оздоровлення він отримав у повному обсязі за 2014 рік 13.06.2014 року. Позивач просить суд визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Сумської міської ради під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги на оздоровлення в 2014 році та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2014 рік з урахуванням раніше сплачених сум.

В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення на позов в якому в якому просять в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, зазначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів згідно з статтею 99 КАС України встановлюється шестимісячний строк. Позивач обґрунтовує поважність пропущення строку позовної давності лише тим, що нібито раніше (до моменту надання управлінням відповіді) він не знав про порушення його прав. В той же час, у відповідності до ст.57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян доводяться до відома населення у порядку, встановленому законом. Тобто, всі нормативні акти оприлюднюються та є загальнодоступними. Таким чином, позивач мав можливість ознайомитись з нормативно-правовими актами, як наслідок позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за їх захистом. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу здійснювалась управлінням на підставі, в межах та у спосіб передбачені чинним законодавством. Згідно з статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Пунктом 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України на 2013 рік. У зв'язку з чим і було проведено виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 90 грн. У 2014 році виплата щорічної допомоги на оздоровлення була проведена на підставі тієї ж постанови КМУ у розмірі 90грн. Відповідно до паспорту бюджетної програми, затвердженого спільним наказом Міністерства соціальної політики України і Міністерства Фінансів України розміри щорічної допомоги на оздоровлення в повній мірі відповідають розмірам, які визначені Постановою. Вищевикладене в повній мірі підтверджує той факт, що управління має право та можливість виплачувати допомогу лише в тих розмірах, які доведені йому розпорядниками коштів вищого рівня. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року зазначив, що суди під час вирішення спорів про соціальний захист громадян керуються принципом законності, що передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як учасник ліквідації аварії на Чрнобильській АЕС (категорія 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалід 3 групи) перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Сумської міської ради як одержувач компенсації та допомог відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік нарахована в травні 2014 року та виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 90 грн. (платіжне доручення від 13.06.2014 № 8835) (а.с.9).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах чотирьох мінімальних заробітних плат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.7). Однак в задоволенні його заяви листом Управління соціального захисту населення Сумської міської ради від 25.11.2014 року йому було відмовлено. (а.с.8).

Статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з п.67 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» норми ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсах бюджетів усіх рівнів на 2014 рік.

Згідно з Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-УІІІ стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладена в новій редакції і передбачає, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з чим і було проведено виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 90 грн. (платіжне доручення від 13.06.2014 № 8835).

Відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету, в тому числі і з виплати щорічної допомоги на оздоровлення, здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Міністерством соціальної політики України, як головним розпорядником коштів після затвердження бюджетних призначень по виплаті щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доведені суми до розпорядника коштів на регіональному рівні, який з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228 (зі змінами) затвердив кошториси для управління. В свою чергу, відповідно до статті 48 БК України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених БК України та законом про державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.

Більш того, згідно з пунктом 40 частини 1 статті 2 БК України документом, що визначає мету, завдання, напрями використання бюджетних коштів, результативні показники та інші характеристики бюджетної програми відповідно до бюджетного призначення є паспорт бюджетної програми. Відповідно до паспорту бюджетної програми, затвердженого спільним наказом Міністерства соціальної політики України і Міністерства Фінансів України розміри щорічної допомоги на оздоровлення в повній мірі відповідають розмірам, які визначені Постановою.

Вищевикладене в повній мірі підтверджує той факт, що управління має право та можливість виплачувати допомогу лише в тих розмірах, які доведені йому розпорядниками коштів вищого рівня. Тому, управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради не має можливості виплатити позивачу допомогу в розмірі, передбачену Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як такі кошти не передбачені у місцевому і державному бюджетах та не виділені управлінню.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України також зауважив, що невід'ємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом/ порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2,3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції України та законів України.

З огляду на вищевикладене, Конституційний суд України у своєму Рішенні від 25.01.2012 року зазначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.95 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року та від 25.01.2012 року, ст.ст. 2,5,6,7,9-12, 18,21,50, 71, 94, 98-100, 102, 122, 158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік, за необгрунтованістю.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя О.А. Котенко