Справа № 806/312/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Житомир справа № 806/312/15

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участю секретаря Барібан А.І. ,

представника позивача Ясюнецького О.О. ,

представника відповідача Бистрицької Д.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Ювел" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.01.2015 р.,

встановив:

Приватне підприємство "Ювел" звернулось до суду із вказаним позовом та просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 13.01.2015 року про визначення суми податкового зобов'язання з урахуванням штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 101128 грн (80902 грн основний платіж та 20226 грн штрафних санкцій). В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вказане рішення було прийнято на підставі наступних висновків акту перевірки № 8310/06-25-22-02/13579409 від 09.12.2014 року: здійснені операції між ПП "Ювел" та ПП "ТК "Асторія", ПП "Сіті-М Торг" проводились лише по регістрах бухгалтерського обліку без мети настання реальних наслідків та не носили реального товарного характеру; товаро-розпорядча та бухгалтерська документація є юридично дефектною; відсутні документи на транспортування товару. Однак, такі висновки і винесене рішення є неправомірним, оскільки операції з придбання товарів у вищезазначених контрагентів на суму ПДВ в розмірі 80902 грн підтверджені належним чином складеними податковими накладними, товар транспортувався до м.Житомира власним транспортом і в подальшому покупцям доставлявся за допомогою служб експрес-доставки.

Представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з мотивів, зазначених у письмовому запереченні (а.с.83).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Ювел" з питання правильності визначення податку на додану вартість при здійсненні взаємовідносин з ПП "Сіті-М Торг" за липень-серпень 2014 року та ПП "ТК "Асторія" за березень, липень 2014 року, проведеної Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, складено акт від 09.12.2014 року № 8210/06-25-22-02/13579409 (далі - акт перевірки ) (а.с.9-21).

Висновком акту перевірки встановлено порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП "Ювел" занижено податок на додану вартість на загальну суму 80902 грн, в частині фінансово-господарських взаємовідносин ПП "ТК "Асторія" - 27860 грн, ПП "Сіті-М Торг" на суму 53042 грн.

На підставі такого висновку, 03.01.2015 року Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 80902 грн та за штрафними санкціями в розмірі 20226 грн (а.с.7).

Заниження податку на додану вартість в сумі 80902 грн, згідно дослідженого акту перевірки, відбулось на підставі наступного.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за березень, липень-серпень 2014 року встановлено його завищення на загальну суму 80902 грн в частині фінансово-господарських взаємовідносин з ПП "ТК "Асторія" на суму 27860 грн (березень 2014 року - 6450 грн, липень - 21410 грн) та в частині фінансово-господарських взаємовідносин з ПП "Сіті-М Торг" на суму 53042 грн (липень 2014 року - 37262 грн, серпень 2014 року - 15780 грн) по господарських операціях з придбання продукції виробничо-технічного призначення (рукавів, балонів для повітря, опльотки). Зазначену суму безпідставно віднесено до податкового кредиту, оскільки:

- відсутні сертифікати якості поставлених товарів, документи, які підтверджують транспортування товару від продавця до покупця, встановлена дефектність видаткових накладних на придбання - не зазначено довіреності, згідно яких були отримані товари (№ 525 від 19.03.2014 року, № 1098 від 22.08.2014 року);

- за результатами проведення зустрічної звірки ПП "ТК "Асторія" (акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів м.Києва від 30.07.2014 року № 2096/26-55-22-07/38866261 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "ТК "Асторія") не підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ПП "ТК "Асторія" та ПП "Ювел", підприємство перебуває у стані 65 "платник з наступного року (основне місце обліку).

Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань ПП "Ювел" за березень, липень-серпень 2014 року в сумі 86889 грн по контрагентам ПАТ "Мотор Січ", ТОВ "Солбіс", ПАТ "Кисневий завод", ПАТ "Мелітопольський компресорний завод" встановлено невідповідність у первинних документах між кількістю реалізованого товару в видаткових накладних та накладних на перевезення, невідповідність в датах отримання та реалізації товару без наявності складських приміщень на його зберігання, невідповідність назв відправленого товару, в документах на транспортування вказаний інший відправник товару, а не ПП "Ювел".

Однак суд не погоджується з даними висновками з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України (норми кодексу у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому відповідно до пункту 201.4 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, та зазначено, що первинні документі - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В контексті вищевказаного роз'яснення, суд відзначає, що реальність проведених операцій позивача з його контрагентами за березень, липень-серпень 2014 року підтверджується наступними документами.

З ПП "ТК "Асторія" у березні, липні 2014 року в сумі ПДВ 27860 грн:

- укладеним договором поставки товару № 42 від 19.03.2014 року (а.с.22);

- податковими накладними № 129 від 19.03.2014 року з придбання опльотки 8Д8645500-33 на суму ПДВ 5400 грн (а.с.25), № 207 від 26.03.2014 року з придбання рукава 4600А-2-16-210-1.0 на суму ПДВ 1050 грн (а.с.27), № 63 від 09.07.2014 року з придбання рукава 40-25-6.0 на суму ПДВ 1250 грн (а.с.29), № 114 від 15.07.2014 року з придбання рукава 8Д4.498.094-2-6-350-2.5 на суму ПДВ 6720 грн (а.с.31), № 120 від 16.07.2014 року з придбання рукава 8Д4.498.094-2-6-350-2.5 на суму ПДВ 6720 грн (а.с.33), № 126 від 17.07.2014 року з придбання рукава 8Д4.498.094-2-6-350-2.5 на суму ПДВ 6720 грн (а.с.35) та відповідними видатковими накладними № 525 від 19.03.2014 року на суму ПДВ 5400 грн (а.с.24), № 531 від 26.03.2014 року на суму ПДВ 1050 грн (а.с.26); № 1044 від 09.07.2014 року на суму ПДВ 1250 грн (а.с.28), № 1047 від 15.07.2014 року на суму ПДВ 6720 грн (а.с.30), № 1076 від 16.07.2014 року на суму ПДВ 6720 грн (а.с.32), № 1077 від 17.07.2014 року на суму ПДВ 6720 грн (а.с.34). Всього на загальну суму ПДВ 27850 грн;

- виписками про рух коштів на банківському рахунку позивача, що підтверджують оплату товару на користь ПП "ТК "Асторія" згідно перерахованих податкових накладних та договору поставки № 42 за березень, липень 2014 року на загальну суму 167160 грн, в тому числі ПДВ 27850 грн (1050грн+5400грн+1250грн+20160грн) (а.с.40-43).

З ПП "Сіті-М Торг" на суму ПДВ 53042 грн за липень-серпень 2014 року:

- укладеним договором поставки товару № 72-14 від 28.07.2014 року (а.с.23);

- податковими накладними № 207 від 28.07.2014 року з придбання балонів для повітря 42-350Л на суму ПДВ 37262 грн (а.с.37), № 166 від 22.08.2014 року з придбання рукавів 4603А-2-6-280-1,5; 4603А-2-8-280-1,5; Н8Д0449032-2-20-210-1.5; Н8Д0449032-2-32-210-1.5; 4655А-2-50-40-1.5; 8Д0 в кількості 25 шт. на суму ПДВ 15780 грн (а.с.39) та відповідними видатковими накладними № 1007 від 28.07.2014 року на суму ПДВ 37262 грн (а.с.36), № 1098 від 22.08.2014 року на суму ПДВ 15780 грн (а.с.38). Всього на загальну суму ПДВ 53042 грн;

- виписками по банківському рахунку позивача, що підтверджують оплату товару на користь ПП "Сіті-М Торг" згідно перерахованих податкових накладних та договору поставки № 72-14 за липень, серпень 2014 року на загальну суму 318252 грн, в тому числі ПДВ 53042 грн (37262грн+15780грн) (а.с.44-45).

В подальшому зазначені товари в період березня 2014 року були реалізовані ПАТ "Мотор Січ" та ТОВ "Солбіс", в період липня-серпня 2014 року - ПАТ "Кисневий завод" та ПАТ "Мелітопольський компресорний завод", відповідно задекларовано податкових зобов'язань за вказаний період в сумі 86889 грн, що підтверджується наступним.

По ТОВ "Солбіс" за березень 2014 року:

- укладеним договором поставки товару № 25 від 26.03.2014 року (а.с.46);

- накладною № 2 від 26.03.2014 року на рукав 4600А-2-16-210-1.0 на суму ПДВ 1152 грн (а.с.57);

- податковою накладною № 2 від 23.03.2014 року (а.с.64)

- випискою ппро рух коштів по банківському рахунку позивача від 25.03.2014 року на суму ПДВ 1152 грн (а.с.72).

По ПАТ "Мотор Січ" за березень та серпень 2014 року:

- укладеним договором поставки товару № 1 (УЗ) від 20.10.2010 року та додатковими угодами до нього від 04.07.2011 року, від 15.12.2011 року, від 15.10.2012 року (а.с.47-51);

- специфікацією на наступний товар: металорукав 4603А-2-14-100-0.2, опльотка 8Д8645500-33 від 13.02.2014 року на суму ПДВ 20075 грн (а.с.52);

- накладними № 1 від 19.03.2014 року на опльотку 8Д8645500-33 на суму ПДВ 6075 грн; № 11 від 22.08.2014 року на металорукава: 4603А-2-6-280-1,5; 4603А-2-8-280-1,5; Н8Д0449032-2-20-210-1.5; Н8Д0449032-2-32-210-1.5; 4655А-2-50-40-1.5; 8Д0 в кількості 25 шт. на суму ПДВ 16684 грн (а.с.59,60);

- податковими накладними № 1 від 19.03.2014 року на суму ПДВ 6075 грн (а.с.66); № 11 від 22.08.2014 року на суму ПДВ 16684 грн (а.с.67)

- виписками по банківському рахунку від 03.02.2014 року на суму ПДВ 6075 грн та від 21.08.2014 року на суму ПДВ 16684 грн (а.с.71,76).

По ПАТ "Кисневий завод" за липень 2014 року :

- укладеним договором купівлі-продажу товарів № 26 від 02.06.2014 року (а.с.53)

- накладною № 7 від 09.07.2014 року на рукав 40-25-6.0 на суму ПДВ 1391,67 грн (а.с.58);

- податковою накладною № 7 від 09.07.2014 року (а.с.65)

- випискою по банківському рахунку від 04.07.2014 року на суму ПДВ 1391,67 грн (а.с.73).

По ПАТ "Мелітопольський компресорний завод":

- укладеними договорами поставки рукава 8Д4.498.094-2-6-350-2.5 № 000396 від 11.06.2014 року, поставки балона для повітря 42-350Л № 000462 від 16.07.2014 року, поставки рукава 8Д4.498.094 № 000463 від 16.07.2014 року (а.с.54-56);

- накладними №№ 8,9 від 17.07.2014 року та № 10 від 29.07.2014 року на балон для повітря 42-350Л № 000462, рукав 8Д4.498.094, рукав 8Д4.498.094-2-6-350-2.5 на загальну суму ПДВ 61586,71 грн (а.с.61-63);

- податковими накладними № 8 від 17.07.2014 року на суму ПДВ 7440 грн (а.с.68); № 9 від 17.07.2014 року на суму ПДВ 14880 грн (а.с.69); № 10 від 29.07.2014 року на суму ПДВ 39266,71 грн (а.с.70), а всього ПДВ 61586,71 грн;

- виписками по банківському рахунку від 10.07.2014 року, 22.07.2014 року на загальну суму ПДВ 61586,71грн (а.с.74,75).

В свою чергу, посилання податкового органу на те, що ПП "Ювел" не було надано до перевірки документів, які б свідчили про транспортування товару від контрагентів до позивача та до покупців та довіреності на товар є безпідставним, оскільки відповідно до наказу № 2 про облікову політику на 2014 рік по ПП "Ювел" - ОСОБА_3 є єдиним засновником та директором підприємства та здійснює доставку товарів за власні кошти власним автомобілем (а.с.90). Про таку можливість свідчить наявність власного транспортного засобу - автомобіля марки Volkswagen типу фургон (а.с.84). Також, як вбачається з накладних на вантаж (а.с.91-95), транспортування товару до покупців контрагентів ПАТ "Мотор Січ", ТОВ "Солбіс", ПАТ "Кисневий завод", ПАТ "Мелітопольський компресорний завод" здійснювалось за допомогою служб експрес-доставки, а тому, з огляду на характер господарських операцій, вказані документи є належним підтвердженням перевезення товару.

Таким чином, з дослідженого чітко вбачається послідовний ланцюг придбання товарів позивачем у ПП "ТК "Асторія", ПП "Сіті-М Торг" та в подальшому їх реалізації контрагентам ПАТ "Мотор Січ", ТОВ "Солбіс", ПАТ "Кисневий завод", ПАТ "Мелітопольський компресорний завод".

Необхідно зазначити, що досліджені податкові накладні, які відповідно до п.201.10 ПК України є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, були видані позивачу в період березня, липня-серпня 2014 року та надавали право на формування відповідного податкового кредиту в сумі 80902 грн. Крім того, їх юридична дійсність податковою інспекцією не оспорюється.

Що стосується відсутності у позивача ряду первинних документів для підтвердження проведення господарських операцій, а так само наявності певних недоліків при їх заповненні, на які посилається відповідач, суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (листи Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 та від 01 листопада 2011 року №1936/11/13-11).

Враховуючи викладене, суд робить висновок про реальність та товарність господарських операцій між ПП "Ювел" та "ТК "Асторія", ПП "Сіті-М Торг", ПАТ "Мотор Січ", ТОВ "Солбіс", ПАТ "Кисневий завод", ПАТ "Мелітопольський компресорний завод" на підставі належним чином складених первинних документів, які підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції, а відтак правомірність задекларованого податкового зобов'язання в сумі 86889 грн та податкового кредиту в сумі 80902 грн за період з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року.

Безпідставним є також обґрунтування відповідачем відсутності права на формування податкового кредиту у зв'язку з наявністю Акту ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів м.Києва від 30.07.2014 року № 2096/26-55-22-07/38866261 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "ТК "Асторія" за період з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року", яким не підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ПП "ТК "Асторія" та його контрагентами, в тому числі ПП "Ювел", оскільки в податковому законодавстві діє принцип індивідуальної відповідальності кожного платника податків за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Така ж позиція висловлена і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", згідно якої, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст.70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності винесення податкового повідомлення - рішення № від 13.01.2015 року, а тому оскаржуване воно є протиправним та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.01.2015 р.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 02 березня 2015 р.