Справа № 826/17949/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2015 року № 826/17949/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., при секретарі Хрімлі К.О., за участю представників сторін:

від позивача: Іваницького І.О.(дов. від 04.11.2014р.)

від відповідача: Титаренка Т.А. (дов.від 15.11.2013р. №105)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Аудіо» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 26.02.2015 року в 10 год. 13хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Карма Аудіо» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення змісту позовних вимог просило:

2) визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 23.09.2014р. №2036 про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Карма Аудіо» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року;

3) визнати протиправними дії ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року;

4) визнати протиправними дії ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо визнання в акті перевірки № 4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014 року відсутності правочину між ТОВ «Карма Аудіо» та ТОВ «Мікас Плюс» як такого, що спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

5) визнати протиправними дії ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо внесення до інформаційних баз даних відповідача (автоматизованих систем), а саме: АІС Податковий блок «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», «Аудит» за наслідками перевірки ТОВ «Карма Аудіо» інформації про зменшення податкового кредиту, сформованого на підставі податкових накладних, отриманих від ТОВ «Мікас Плюс» на суму 908.676 грн. та податкових зобов'язань, задекларовані позивачем на суму 799.446,02 грн.;

6) зобов'язати ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з інформаційних баз даних (автоматизованих систем) - АІС Податковий блок «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», «Аудит» інформацію, внесену на підставі акта позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Карма Аудіо» № 4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014 року з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року.

7) визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо коригування особового рахунку платника ПДВ - ТОВ «Карма Аудіо» шляхом зменшення податкового кредиту, сформованого на підставі податкових накладних, отриманих від ТОВ «Мікас Плюс» на суму 908.676 грн. та зменшення податкових зобов'язань, задекларованих позивачем на суму 799.446,02 грн.;

8) зобов'язати ДІД у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити первісний стан особового рахунку платника ПДВ - ТОВ «Карма Аудіо», який був безпідставно скоригований шляхом зменшення податкового кредиту, сформованого на підставі податкових накладних, отриманих від ТОВ «Мікас Плюс» на суму 908.676 грн. та податкових зобов'язань, задекларованих позивачем на суму 799.446,02 грн.;

9) заборонити ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві використовувати акт № 4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014 року, а також інформацію та висновки викладені в ньому при написанні актів перевірок інших підприємств, а також заборонити надавати копію даного акта у будь-якому вигляді іншим підрозділам Державної фіскальної служби України та будь-яким правоохоронним органам України;

10) стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Аудіоконтракт» судовий збір в сумі 73 грн. 08 коп.

Разом з тим, у судовому засіданні 26.02.2015р. представником позивача подано «виступ у судових дебатах», у яких представником позивача фактично уточнено позовні вимоги, згідно яких останній просив:

- задовольнити повністю позовні вимоги, викладені в пунктах 5, 6, 9 та 10 резолютивної частині позову ТОВ «Карма Аудіо» від 18.11.2014 року до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- позовні вимоги, викладені в пунктах 2, 3 та 4 резолютивної частині позову ТОВ «Карма Аудіо» від 18.11.2014 року до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві розглянути на розсуд суду;

- прийняти відмову від позовних вимог, викладених в пунктах 7 та 8 резолютивної частині позову ТОВ «Карма Аудіо» від 18.11.2014 року до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що висновки акта перевірки ґрунтуються не на достовірно встановлених в ході перевірки фактах, а виключно на припущеннях відповідача, та не підкріплені відповідними доказами.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості позовних вимог.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі направлення від 23.09.2014 року №1096/26-58-22-08-09 та наказу від 23.09.2014 року № 2036, виданого Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, згідно пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та відповідно до 82.2 ст.82 ПК України, відповідачем проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Аудіо» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року.

За результатами перевірки, відповідачем складено акт №4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014року.

Не погоджуючись із правомірністю наказу про призначення позапланової виїзної перевірки, висновками, викладені у вказаному службовому документі податкового органу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2014 року відповідачем видано наказ №2036 про призначення виїзної позапланової документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення представників позивача та відповідача, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд не погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Аудіо» щодо протиправності наказу від 23.09.2014 року №2036, виходячи з наступного.

Правовий статус органів доходів і зборів, їх функції та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені у п.1.1 ст.1 Податковому кодексі України (далі - Податковий кодекс України, Кодекс).

Основним завданням контролюючих органів є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових встановлених законодавством доходів (далі - податки, інші платежі).

Відповідно до пп. 75.1.2. ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усі передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства. контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно пп.78.4. ст.78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Зокрема, відповідно до пп.78.1.11. п. 78 ст. 78 ПКУ, документальна позапланова перевірка здійснюється, у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем спірна перевірка призначена з підстав надходження Постанови від 06.05.2014 слідчого з особливо важливих справ першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві, лейтенанта податкової міліції Федосова М.В.

Поряд з цим, судом встановлено, що на підставі п.78.1.1, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Аудіо» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року.

З приводу встановлених під час розгляду справи фактів, суд зазначає наступне.

За змістом п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, і фактичної перевірки, яка проводиться з підстав, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби.

Непред'явлення платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення перевірки або пред'явлення направлення, оформленого з порушенням вимог, установлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці другому цього пункту, не дозволяється.

Так, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки, фактично погодився з діями Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, що були вчинені останніми до початку виїзної документальної позапланової перевірки. При цьому, своїм правом не допуску посадових осіб до проведення перевірки не скористався.

Таким чином, враховуючи викладене вимога позивача про визнання незаконним та скасування наказу від 23.09.2014р. №2036 про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Карма Аудіо» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року, задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про визнання дій ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки та щодо визнання в акті перевірки № 4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014 року відсутності правочину між ТОВ «Карма Аудіо» та ТОВ «Мікас Плюс» як такого, що спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, протиправними задоволенню не підлягають, з огляду про наступне.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Відповідно до п.75.1. ст.75 ПК України Контролюючі органи мають праве проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) ті фактичні перевірки.

Суд звертає увагу на те, що акт перевірки не породжує прав та обов'язків позивача, не створює для позивача прямих юридичних наслідків, оскільки містить виключно суб'єктивні судження посадової особи контролюючого органу з перевіряємих питань, а відтак, висновки, що викладені у акті перевірки не носять імперативного характеру та мають досліджуватись в сукупності приписів законодавства та належних доказів щодо конкретно кожної позиції, викладеної у ньому.

Відтак, враховуючи той факт, що податкові органи в силу приписів податкового законодавства мають право на здійснення перевірок платників податків та враховуючи, що дії з проведення таких перевірок та зі складення за результатами їх проведення, актів не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, та враховуючи, що податковий орган має законодавчо визначене право на проведення таких перевірок, то дії щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки не можуть вважатись протиправними.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання дій щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року та щодо визнання в акті перевірки № 4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014 року відсутності правочину між ТОВ «Карма Аудіо» та ТОВ «Мікас Плюс» як такого, що спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, протиправними, визнаються судом безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення до інформаційних баз даних відповідача (автоматизованих систем), а саме: АІС Податковий блок «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», «Аудит» за наслідками перевірки ТОВ «Карма Аудіо» інформації про зменшення податкового кредиту, сформованого на підставі податкових накладних, отриманих від ТОВ «Мікас Плюс» на суму 908.676 грн. та податкових зобов'язань, задекларовані позивачем на суму 799.446,02 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених н контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

З огляду на вищевикладене, використання контролюючим органом податкової інформації, отриманої в межах здійснення своїх повноважень, в тому числі і відомостей, отриманих за наслідками проведених позапланових виїзних документальних перевірок суб'єктів господарювання належить до дискреційних повноважень відповідача, а відтак позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення до інформаційних баз даних відповідача, інформації по позивачу, за наслідками перевірки ТОВ «Карма Аудіо» інформації, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин, позовна вимога стосовно зобов'язання відповідача вилучити з інформаційних баз даних (автоматизованих систем) - АІС Податковий блок «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», «Аудит» інформацію, внесену на підставі акта позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Карма Аудіо» № 4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014 року з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Мікас Плюс» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року, як похідна, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд не надає правової оцінки позовних вимогам, визначеним у 7 та 8 резолютивної частині позову ТОВ «Карма Аудіо» від 18.11.2014 року до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, оскільки позивач у своєму письмову «виступі у судових дебатах», відмовився від позовних вимог у цій частині.

У той же час, щодо позовної вимоги про заборону ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві використовувати акт № 4681/26-58-22-08-11/33735352 від 06.10.2014 року, а також інформацію та висновки викладені в ньому при написанні актів перевірок інших підприємств, а також заборони надавати копію даного акта у будь-якому вигляді іншим підрозділам Державної фіскальної служби України та будь-яким правоохоронним органам України, суд зазначає, що зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 2 КАС України, суд захищає порушені, невизнані або оспорюванні права та інтереси учасників адміністративних правовідносин, що однак, не передбачає надання оцінки ще не вчинених відповідачем дій/бездіяльності та застосування заходів захисту від можливих (гіпотетичних, заснованих на гіпотезі) порушень з боку відповідача у майбутньому, та, відповідно, заборони державному органу виконувати покладені на нього функції, які в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, мають виконуватись на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур