Справа № 401/4868/14-а
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

копія
Справа № 401/4868/14-а Провадження № 2-а/401/8/15

04 березня 2015 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшної О.Е.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень щодо земельної ділянки, треті особи, які не заявляюсь самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області, ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень щодо земельної ділянки, треті особи, які не заявляюсь самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області, ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач пояснив, що під час роботи в період з 1985 року по 1987 рік в колгоспі імені Леніна в с. Велика Андрусівка Світловодського району рішенням правління колгоспу від 06 лютого 1987 року йому була надана земельна ділянка розміром 0,08 га по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку та господарських споруд. На вказаній земельній ділянці по АДРЕСА_1 протягом 1993 - 2012 років він збудував житловий будинок, готовністю 80 відсотків. Крім цього, по сусідній АДРЕСА_2 йому виділили земельну ділянку НОМЕР_1 також для будівництва житлового будинку. Він разом з братом близнюком ОСОБА_6 побудували житловий будинок на земельній ділянці по АДРЕСА_2 де разом проживали. В листопаді 2012 року його брат ОСОБА_6 помер. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, його позов до доньки брата ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом залишено без задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задоволено, визнано за нею право власності, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею 3774,6 м. кв. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства в межах згідно з планом відповідно до державного акта на право приватної власності на землю. Під час судових засідань йому стало відомо, що рішенням виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області №10 від 19 березня 1996 року «Про приватизацію земельних ділянок» його братові ОСОБА_6 відповідачем було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,17 га по АДРЕСА_2, та на підставі рішення відповідача №73 від 26 грудня 1997 року його братові передано у приватну власність земельну ділянку площею 3774,6 кв. м., яка знаходиться по АДРЕСА_2 і поглинає земельну ділянку по АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства. Оскільки вказаними рішеннями порушено його право користування земельною ділянкою, по АДРЕСА_1 на якій ним побудовано недобудований житловий будинок, просив зазначені рішення органу місцевого самоврядування визнати протиправними та скасувати. За вказаним позовом відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у письмовому зверненні просив суд розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечив, посилаючись, що звернення позивача є наслідком спору про отримання спадкового майна.

Представник третьої особи ОСОБА_5 заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив провадження у справі закрити, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши позивача та його представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З пояснень осіб, які беруть участь у справі та з матеріалів справи встановлено, що Позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його рідна донька - ОСОБА_5, за якою рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, визнано право власності на спадкове майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею 3774,6 м. кв. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства в межах згідно з планом відповідно до державного акта на право приватної власності на землю.

Спадкодавцем ОСОБА_6 вказана земельна ділянка набута у власність на підставі оскаржуваних позивачем рішень відповідача №10 від 19 березня 1996 року «Про приватизацію земельних ділянок» яким ОСОБА_6 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,17 га по АДРЕСА_2, та №73 від 26 грудня 1997 року яким ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3774,6 кв. м., яка знаходиться по АДРЕСА_2, на підстав якого видано державний акт на право приватної власності на землю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представники позивача зазначили, що підставами для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відповідача є те, що відповідач не був уповноважений приймати такі рішення відповідно до діючого на той час земельного законодавства, і позивач ОСОБА_1 мав першочергове право на передачу йому у власність вказаної земельної ділянки, так як вона йому була виділена раніше і він на ній побудував недобудований житловий будинок.

Отже, з встановлених фактичних обставин справи видно, що між позивачем та відповідачем, рішенням якого передано у власність спірну земельну ділянку братові позивача, та третьою особою, яка в порядку спадкування набула право власності на спірну земельну ділянку, виник спір про право щодо зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного Кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК орган місцевого самоврядування при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам надано роз'яснення, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Оскільки відповідачем - суб'єктом владних повноважень прийнято оскаржувані рішення про передачу земельної ділянки у власність спадкодавця (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, в судовому засіданні встановлено, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачеві суд роз'яснює, що він має право пред'явити позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника третьої особи задовольнити.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень щодо земельної ділянки, треті особи, які не заявляюсь самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області, ОСОБА_5.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Світловодський міськрайонний суд поданням апеляції протягом 5 (п'яти) днів з дня її отримання.

Суддя підпис З оригіналом згідно

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик