Справа № 808/8402/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 808/8402/14 ДО/808/1155/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про звільнення майна з-під обтяжень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2014 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (позивач) до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (відповідач), у якій позивач просить суд:

визнати неправомірними дії відповідача щодо складення акту опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013 приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966;

скасувати акт опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013 приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966;

зняти арешт нерухомого майна, заборону на відчуження накладені на підставі акту опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013 приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966;

зобов'язати відповідача вжити всі необхідні заходи для звільнення з-під обтяження податковою заставою (акт опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966.

Представник позивача у судове засідання не прибув та надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надав суду клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження

Керуючись приписами ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів у письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 26.02.2015 позовну заяву у частині вимоги щодо зобов'язання відповідача вжити всі необхідні заходи для звільнення з-під обтяження податковою заставою (акт опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966 - залишено без розгляду.

Таким чином, судом розглядались наступні вимоги:

визнати неправомірними дії відповідача щодо складення акту опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013 приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966;

скасувати акт опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013 приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966;

зняти арешт нерухомого майна, заборону на відчуження накладені на підставі акту опису майна №10/05-73-15 від 15.11.2013 приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 14.10.2013, виданого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 932 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредитБанк», згідно Договору іпотеки №63-ІД2 від 30.11.2006, посвідченого нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за №9966;

Розглянувши матеріали справи та надані сторонами документи, судом установлені наступні обставини.

30.11.2006 між ЗАТ «ПроКредит Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодатель) укладений договір іпотеки №63-ІД2. Предмет іпотеки - приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до державного реєстру іпотек 30.11.2006 внесений запис про обтяження предмету іпотеки.

14.10.2013 приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу на підставі постанови про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу, позивачу видане свідоцтво, відповідно до якого майно (приміщення загальною площею 166,3 кв.м., АДРЕСА_1), належить на праві власності.

Право власності на указане нерухоме майно зареєстроване у Реєстрі речових прав 20.12.2013 за ПАТ «ПроКредит Банк». Підстава виникнення права власності - свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №932 від 14.10.2013.

Із наданих сторонами письмових пояснень вбачається, що 15.11.2013 (до внесення до реєстру запису про право власності на нерухоме майно за позивачем) відповідачем стосовно ОСОБА_3 проведено опис майна у податкову заставу та складений відповідний акт №10/05-73-15.

06.12.2013 до реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про державну реєстрацію обтяження, а саме: об'єкт обтяження - приміщення по АДРЕСА_1, вид обтяження - арешт нерухомого майна, заборона на відчуження, підстава виникнення обтяження - акт опису майна від 15.11.2013 №10/05-73-15, виданий Горлівською ОДПІ.

Вважаючи дії відповідача щодо складання акту опису та акт опису протиправними, а також, вважаючи незаконним арешт та нерухоме майно, позивач звернувся до суду.

Повно і всебічно розглянувши надані особами, які беруть участь у справі докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Під час розгляду справи суд керувався положеннями Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - далі ПК України.

Відповідно до п.89.3 ст.83 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до п.89.8 ст.89 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин:

платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Пунктом 94.6 ст.94 ПК України встановлено, що керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

З огляду на викладені вище норми ПК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо складення акту опису від 15.11.2013 та скасувати акт опису.

Із пояснень відповідача вбачається, що ФОП ОСОБА_3 мала заборгованість перед бюджетом, а тому, на підставі п. 88.1 ст.88 та п.89.2, 89.3 ст.89 ПК України, відповідачем проведений опис належного їй майна - приміщення по АДРЕСА_1.

Так, відповідно до п.89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису (п.89.3 ст.89 ПК України).

Отже, відповідач під час проведення опису майна був зобов'язаний скласти акт, а тому вимоги позивача щодо визнання дій відповідача задоволенню не підлягають.

Крім того, судом під час розгляду справи постановлено ухвалу та витребувано від сторін акт опису від 15.11.2013, який є предметом оскарження. Позивач повідомив суд (пояснення вх. №5796 від 06.02.2015) про відсутність у банку вказаного акту, відповідач також на вимогу суду указаний акт не надав.

Відсутність у суду документу, який є предметом оскарження не дає суду можливості встановити його правомірність чи протиправність.

Щодо вимоги позивача про скасування акту опису, суд вказує, що, відповідно до ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема,

спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Так, акт опису майна не є рішенням суб'єкта владних повноважень, у розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України, існування такого акту не створює для позивача негативних наслідків, а тому не може бути скасованим.

У позові позивач також просить зняти арешт нерухомого майна, заборону на відчуження накладені на підставі акту опису майна.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Приписами п.94.6 ПК України встановлено, що підставою для адміністративного арешту майна може бути виключно рішення керівника контролюючого органу (його заступника).

Відповідач у додаткових поясненнях (№40/7 від 14.01.2015) зазначив, що Горлівською ОДПІ не встановлено жодну обставину, визначену ст. 94 ПК України, для застосування адміністративного арешту та вказав, що відповідного рішення про арешт не приймалось, адміністративний арешт не застосовувався.

Указане твердження підтверджене і витягом із державного реєстру речових прав, відповідно до якого 06.12.2013 зроблений запис про арешт нерухомого майна, проте, підставою для такого запису є не рішення, як того вимагає ПК України, а акт опису від 15.11.2013. В свою чергу, акт опису майна не може бути підставою для виникнення обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Оскільки відповідачем рішення про застосування арешту майна платника податків відносно приміщення по АДРЕСА_1, не приймалось, тому і відсутні підстави для задоволення позовної вимоги та зняття арешту нерухомого майна.

Суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав приймає державний реєстратор. Тобто, відповідачем рішення про адміністративний арешт не приймалось, проте відповідна інформація про такий вид обтяження внесена державним реєстратором реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник