Справа № 225/2965/14-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабенко С.С.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року справа № 225/2965/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого: Шишова О.О.

суддів Сіваченко І.В.

Лях О.П.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року у справі № 225/2965/14а (головуючий 1 інстанції Бабенко С.С.) за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання дій незаконними щодо призначення пенсії державному службовцю та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області перерахувати пенсію ОСОБА_3 неправомірними. Зобов'язаний відповідач перерахувати пенсію ОСОБА_3 з 01.01.2014 року з урахуванням включення до складових заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» нараховані суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

З постановою суду першої інстанції не погодилося Управління Пенсійного фонду України та звернулося з апеляційною скаргою у якій зазначило, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріально та процесуального права. Зазначили, що за нормами ч.2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Включення до заробітної плати державного службовця суми індексації, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань чинним законодавством не передбачено. Також, матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч.2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», а сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування обчислення розміру пенсії державного службовця. Згідно ч.2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» під іншими надбавками слід розуміти надбавки, які встановлені на загальнодержавному рівні (зокрема, Законами України, Постановами КМУ, Указами президента тощо), та стосуються усіх державних службовців. Крім того, зазначають про необхідність застосування ст.99 КАС України відповідно, якій позивач пропустила строк звернення до суду за захистом свого права. Крім того, зазначили, що ОСОБА_3 звернулася до Пенсійного фонду з заявою, яка не відповідає формі, тому заява була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян» та Пенсійний фонд ніякого рішення щодо призначення пенсії не приймав. Просили скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що позивачка працювала на посаді головного спеціалісту управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську, 10 рангу державного службовця та 27.09.2010- року була звільнена у зв`язку з досягненням граничного віку проходження державної служби п.3 ст.30 Закону України «Про державну службу» та виходом на пенсію державного службовця, згідно Закону України «Про державну службу» (а.с.9,15-17).

З довідки № 4, виданої УПФУ в м. Дзержинську 16.11.2010 року, про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», ОСОБА_3, вбачається, що станом на 27.09.2010 року її посадовий оклад становить 888,00 грн., надбавка за ранг (10 ранг) 80,00 грн., надбавка за вислугу років (25%) 242,00 грн., усього 1210,00 грн., сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 1210,00 грн. (а.с. 9).

05.6.2014 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області із заявою щодо включення індексації та матеріальної допомоги в заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця. (а.с. 11).

Листом від 13.06.2014 року № 67/С-17-01-03 позивачу відмовлено, з тих підстав, що матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода та індексація не передбачені статтею 33 Закону України „Про державну службу", як складова заробітної плати державного службовця, тому не має законних підстав для перерахунку пенсії. (а.с. 12).

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має вищу юридичну силу, а її норми - нормами прямої дії.

У ст.22 Конституції України закріплено, що конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути відмінені при прийнятті нових законів або внесення змін в діючи закони, не допускається звуження змісту та об'єму існуючих прав та свобод.

Статтею 8 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмежень конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і ЗУ «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно з ст.33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконанні службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за спеціальне звання входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 1 ст.35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Як слідує з постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суду та інших органів» керівники мають право установлювати надбавки за високі досягнення у праці до 50% посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки (винагороди) за вислугу років, надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення.

Окрім того, за п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні чини, класний чин або спеціальні звання, вислуга років при призначенні пенсії враховуються у розмірах, що виплачуються на день звільнення.

В своїй постанові від 20 лютого 2012 року Верховний Суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове, державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного, службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

При таких обставинах колегія суддів зазначає, що при розрахунку пенсії необхідно враховувати матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає на невідповідність заяви ОСОБА_3 формі передбаченої додатком 2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок).

Колегія суддів зазначає, що дійсно заява не відповідає формі, яка передбачена Порядком та встановлено, що заява Пенсійним фондом була розглянута відповідно Закону України «Про звернення громадян».

Однак відповідно п.1.7 Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

З заяви ОСОБА_3 однозначно вбачається вимога про перерахунок пенсії, тому відповідач повинен був на заяві відповідно п.1.7 Порядку зазначити недоліки.

Відповідно п.4.10 Порядку, заяви про виплату пенсії (додаток 4) реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (зі змінами).

При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів.

Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Ураховуючи, що Пенсійний фонд не навів недоліків при здачі ОСОБА_3 то при таких обставинах відповідач повинен був прийняти відповідне рішення на підставі матеріалів, які були надані позивачкою та матеріалів пенсійної справи.

Своїми діями Пенсійний фонд порушив вимоги передбачені Порядком, які полягають у тому, що він не прийняв відповідне рішення відповідно вимогам Порядку а розглянув заяву відповідно Закону України «Про звернення громадян».

Колегія суддів також вважає, що в матеріалах пенсійної справи достатньо даних для прийняття рішення саме про перерахунок пенсії, оскільки необхідно тільки врахувати додатково суму матеріальної допомоги та індексацію, які зазначені у довідці від 05.06.2014 року.

Щодо дати з якої необхідно зобов'язати відповідача перерахувати пенсію, необхідно зазначити, що Порядок пов'язує перерахунок пенсії з наявністю заяви особи.

Так в п.1.5 Порядку зазначено, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Також п.4.1 Порядку встановлює, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Судом першої інстанції встановлено, що зі зверненням до Пенсійного фонду позивач звернулася 05.06.2014 року.

Згідно частини 4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону, а саме з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма потрібними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо за яву з такими документами подано після 15 числа).

Оскільки позивачка звернулася до Пенсійного фонду 05.06.2014 року, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 01.06.2014 року.

Пунктом 1 частини 1 статті 202 КАС України передбачено, що підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно по суті прийняв рішення але з помилковим застосуванням матеріального права що визначення дати з якої необхідно перерахувати пенсію.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню а постанову суду першої інстанції необхідно змінити та замість дати 01.01.2014 року зазначити дату 01.06.2014 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року у справі № 225/2965/14а - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року у справі № 225/2965/14а - змінити.

В абзаці третьому постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року у справі № 225/2965/14а замість дати - 01.01.2014 року, зазначити дату - 01.06.2014 року.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

О.П.Лях