Справа № 826/18105/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Євро буд сервіс 2007”

про

стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі по тексту – позивач, ДПІ у Шевченківському районі) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Євро буд сервіс 2007” (далі по тексту – відповідач, ТОВ “Євро буд сервіс 2007”), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з податку на прибуток та з податку на додану вартість всього у розмірі 1 360 576,27 грн.

ТОВ “Євро буд сервіс 2007” зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Шевченківському районі.

За даними довідки про заборгованість за ТОВ “Євро буд сервіс 2007” обліковується податковий борг перед бюджетом, у тому числі з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 921 791,82 грн., з податку на додану вартість у сумі 438 784,45 грн.

Оскільки в добровільному порядку сума податкового боргу відповідачем не сплачена, ДПІ у Шевченківському районі просить стягнути зазначений податковий борг з рахунків відповідача у судому порядку.

Відповідач письмового заперечення проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва частково погоджується з позовними вимогами ДПІ у Шевченківському районі, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов’язання платник податків зобов’язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідач, не погоджуючись зі спірною сумою заборгованості звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ДПІ у Шевченківському районі про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Частина перша статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки ТОВ “Євро буд сервіс 2007” у встановлені Податковим кодексом України строки узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 438 948,33 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 460 895,52 грн. не сплатило, то така сума заборгованості є податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено, що у зв’язку з несплатою податкового боргу, 20 червня 2014 року позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 30 квітня 2014 року №5883-25, однак податкові зобов’язання залишилися не погашеними.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів на підтвердження сплати ТОВ “Євро буд сервіс 2007” суми заборгованості з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств, станом на день вирішення спору відповідачем до суду не надано.

Таким чином, факт наявності у відповідача податкового боргу у сумі 899 843,85 грн., у тому числі з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 460 895,52 грн. та з податку на додану вартість у сумі 438 948,33 грн. є підтвердженим, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивачем не доведено факту існування у відповідача податкового боргу у розмірі 460 732,42 грн., тобто не підтверджено документально та не надано будь-яких доказів на підтвердження його виникнення.

Враховуючи викладене, судом не встановлено факту наявності у відповідача податкового боргу у сумі 460 732,42 грн. станом на день вирішення спору, а тому позовні вимоги у цій частині документально не підтверджуються та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ у Шевченківському районі частково підтверджуються необхідними доказами, та про необхідність їх часткового задоволення.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 1 частини першої статті 3, пунктом 1 частини першої статті 17, статтями 17, 69, 70, 71, 106, 107, 121, 158 – 163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві задовольнити частково.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Допустити негайне виконання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко