Справа № 810/390/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року 810/390/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року №000001/10-02-22-09//52.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він здійснює реалізацію алкогольних напоїв у кафе на розлив. Перевіркою було виявлено одну розкриту пляшку алкогольних напоїв, який тривалий час знаходиться в реалізації і неодноразово розкривалася, тому акцизна марка не збереглася на кришці, але на пляшці є видимі сліди від залишків акцизної марки та клею, а також ця акцизна марка зберігалась окремо. Позивач стверджував, що висновки податкового органу є помилковими, адже обов'язок продавця забезпечувати зберігання марки акцизного податку після відкриття пляшки припиняється (неможливо розкрити пляшку, не пошкодивши марку). Таким чином, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування до нього фінансових санкцій.

Відповідач будь-яких пояснень та заперечень проти позову до суду не надав.

У судове засідання сторони не з'явились.

Разом з цим, 17.02.2015 через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця, який зареєстрований 31.05.2010р. (запис в ЄДР № 2 012583).

Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, місце торгівлі - кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований по АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2014 року посадовими особами Головного управління Міндоходів у Київський області проведено перевірку з питань дотримання відповідачем вимог законодавства, що регулює відносини у сфері обігу алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів, за результатами якої складено Акт від 15.10.2014 на бланку №001470

Перевірка здійснювалась у кафе-барі, де позивач здійснює торгівлю продуктами харчування та роздрібну торгівлю алкогольними напоями на розлив, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіркою виявлено, що в кафе-барі позивача зберігалась одна пляшка алкогольного напою імпортного виробництва на загальну суму 500,00 грн., на якій була відсутня марка акцизного податку, а саме: 1 пляшка «Baileys», ємкістю 1,0 л, 17 % об., виробництва компанії «R and A Baileys and Co, Dublin 12, Ireland».

Позивач у позовній заяві пояснив відсутність марки акцизного податку тим, що алкогольний напій «Baileys» перебуває в реалізації певний час, реалізується дрібними порціями по 50 - 100 мг, під час відкриття пляшки марка була пошкоджена.

На підтвердження зазначеного позивачем долучено до матеріалів справи прайс-меню, фотокартки з пляшкою «Baileys» та цінником, накладну на придбання даного алкогольного напою від 15.01.2014 №Б-00002424, а також фрагмент пошкодженої марки акцизного податку, яка після відкриття пляшки зберігається окремо.

За результатами перевірки посадові особи ГУ Міндоходів у Київський області дійшли висновку, що позивач порушив вимоги статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилось у зберіганні алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

На підставі абзацу п'ятнадцятого статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняла рішення від 14.01.2015 №000001/10-02-22-09//52, згідно з яким застосувала до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Як вже зазначалось, позивач пояснив, що пляшка «Baileys» була відкрита і тривалий час знаходилась у реалізації.

Марка акцизного податку була пошкоджена під час відкриття пляшки з об'єктивних причин.

У подальшому алкогольний напій з відкритої пляшки продавався порціями по 50 - 100 мг, що підтверджується прайс-меню, цінником та відмітками, що вчинялися на пляшках барменами.

Вказані ознаки вказують на те, що пляшка багаторазово відкривалася під час продажу алкогольних напоїв на розлив.

Під час огляду фотокарток з пляшкою «Baileys», представлених суду, встановлено, що на горличці пляшки наявні залишки клею та паперу марки акцизного податку.

Позивач стверджував, що по-перше обов'язок продавця забезпечувати зберігання марки акцизного податку після відкриття пляшки припиняється, а по-друге він все ж таки зберіг марку акцизного збору і тримав її окремо від пляшки, а тому його безпідставно притягнуто до відповідальності за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (Закон №481/95-ВР).

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Положеннями частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, відповідно до абзацу п'ятнадцятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Приписами пункту 226.1 статті 226 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що технологія маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку має передбачати розривання марки під час відкупорювання (розкривання) товару.

Це означає, що під час відкупорювання (розкривання) товару марка акцизного податку автоматично псується.

В силу пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

З аналізу наведених норм вбачається, що зберігання та реалізація алкогольних напоїв за наявності марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством розповсюджується на не відкорковані напої, а на продаж повної (всієї) пляшки або іншої тари з алкогольним напоєм, натомість у разі реалізації у закладах алкогольних напоїв на розлив чинним законодавством не вимагається наявності марки акцизного податку на такій пляшці або іншій тарі.

Закон не покладає на платників податку обов'язку зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання (розкривання) товару, адже природно, що в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.07.2014 року К/9991 /13416/11 (справа № 2а-13546/09/2670) та від 08.09.2014 року К/9991/15752/12 (справа № 2а-1870/4820/11).

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що висновки посадових осіб податкового органу відносно того, що позивач зберігав алкогольні напої без марок акцизного податку, стосуються напою, який був відкупореним (розкритим) і знаходився в реалізації на розлив. При цьому, позивач має відповідну ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а на пляшці наявні сліди клею та марки акцизного податку.

Жодних доказів на підтвердження факту зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку податковий орган суду не представив.

За наведених обставин суд вважає висновки податкового органу про порушення позивачем вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» безпідставними, а тому податкове повідомлення-рішення від 14.01.2015 №000001/10-02-22-09//52 підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 69-71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій, видане Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області від 14.01.2015 №000001/10-02-22-09//52.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.