Справа № 2а/0570/16991/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/14120/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Костянтинівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, заступника начальника Відділу організаційної роботи дорожньо-патрульної служби управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області Середи Віталія Миколайовича, старшого інспектора Відділу організаційної роботи дорожньо-патрульної служби Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області Дьяченка Тимура Миколайовича про визнання незаконним висновку службового розслідування, визнання незаконним та скасування наказу,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним висновку службового розслідування, визнання незаконним та скасування наказу Костянтинівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі - Костянтинівський МВ ГУ МВС) України в Донецькій області від 10 жовтня 2012 року № 330.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року задоволено заяву позивача про відмову від позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 330 від 10 жовтня 2012 року Костянтинівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області. Визнано нечинною постанову суду першої інстанції в цій частині та закрито провадження у справі в цій частині. В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2012 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним висновку службового розслідування. Зазначає, що судами порушено норми матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходить службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого державтоінспектора відділення державної автомобільної інспекції Костянтинівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області. Відповідно до своєї посадової інструкції у разі відсутності начальника відділення виконує його обов'язки.

З висновку службового розслідування за результатами гласної перевірки інспектора ВДАІ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області вбачається, що 07 серпня 2012 року неподалік адміністративної будівлі ВДАІ Костянтинівського МВ на АЗС «Параллель» перебував наряд ДПС у складі інспекторів Чорного С.В. та Челпих О.П., якими здійснювалося несення дорожньо-патрульної служби у порядку пішого патрулювання. При цьому, приватний автомобіль «Ланос» н.з. НОМЕР_1, на якому останні прибули до місця несення служби, припарковано з порушенням пункту 15.9 (и) Правил дорожнього руху. Крім того, інспектор Чорний С.В. під час нагляду за дорожнім рухом використовував радіолокаційний прилад вимірювання швидкості «Беркут» № 0601163, який відповідно до книги постових відомостей підрозділу не видавався жодному з працівників.

Службовим розслідуванням встановлено, що інструктаж перед заступленням на службу проводив майор ОСОБА_4, який також затверджував книгу постових відомостей на 07 серпня 2012 року, в якій не міститься жодної відмітки про видачу спеціальних технічних засобів. Оскільки відповідно до п. 5.5.5 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року № 111, саме начальник ВДАІ та його заступник відповідають за ефективне застосування спеціальних технічних засобів, а також те, що 07 серпня 2012 року майор міліції ОСОБА_4 виконував обов'язки начальника ВДАІ, порушення, допущені в організації роботи ВДАІ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, є наслідком неналежного виконання позивачем своїх функціональних обов'язків.

На підставі зазначеного висновку службового розслідування за результатами гласної перевірки, начальником Костянтинівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області видано наказ від 10 жовтня 2012 року № 330 про покарання працівників ВДАІ Костянтинівського МВ.

Згідно з частиною 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи вказані положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Наказ про результати службового розслідування лише фіксує обставини, встановлені під час проведення розслідування, факти виявлених порушень та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій особами, яким він адресований. Тому процесуальним законом не передбачена можливість скасування такого документа.

Отже, наказ про результати службового розслідування, не може розглядатися як нормативно-правовий акт чи акт індивідуальної дії, а тому суд апеляційної інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині вимог про визнання незаконним висновку службового розслідування.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, якщо суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В іншій частині ухвала суду апеляційної інстанції не оскаржується.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2012 року у чинній частині та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак