Справа № 804/19729/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ніколайчук С.В.
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.;
представник позивача Кощеєва А.В.;
представник відповідача Волошина В.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Маркет-сервіс" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -
28.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Маркет-сервіс" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби, в якому позивач просить суд:
- стягнути з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська витрати по сплаті судового збору.
В подальшому розгляд справи відкладався на 30.12.14р. та 16.01.15р.
16.01.15р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд адміністративний позов задоволити в повному обсязі.
Заслухавши представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:
повноваження, компетенція контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України. Органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів. Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: загальність оподаткування; рівність усіх платників перед законом; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку; фіскальна достатність; соціальна справедливість; економічність оподаткування; нейтральність оподаткування; стабільність; рівномірність та зручність сплати; єдиний підхід до встановлення податків та зборів. Зазначені принципи спрямовані на недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації.
- п. 1.8 «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999р. №136 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.05.1999р. за №338/3631), порушено строки зарахування валютної виручки у іноземній валюті у сумі 137500 дол. США, що тягне за собою стягнення пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми;
- підпункту «б» п. 176.2 ст.176 ПК України та Порядку №1020, а саме подання податкового розрахунку ф.№1ДФ за 4 кв.2012р., 1-2 кв.2013р. з недостовірними відомостями про доходи, які були нараховані (сплачені) на користь платника податків;
- п.2.8, п.2.11, п.3.1, п.3.5, п.7.39 та п.7.41 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637 (із змінами та доповненнями), встановлено перевищення ліміту залишку готівки в касі.
Позивач не погоджуючись із зазначеними вище висновками акту перевірки та винесеними на підставі такого висновку податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду про скасування податкових повідомлень - рішень.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що є предметом даної справи, слід зазначити наступне:
За результатами лютого-березня 2013 року обсяг експорту шин склав 7059417,6 грн. ТОВ фірма «Маркет-сервіс" здійснено бухгалтерське проведення: Дт 362 Km 702 - 7059417,6 грн.
Єкспортований товар було придбано позивачем у підприємств: ТОВ «Український завод великогабаритних шин» та ПАТ «Білоцинк».
З матеріалів справи вбачається, що експортований товар було придбано у зазначених вище підприємств за ціною 8 190 000 грн. (в т.ч. ПДВ 1 365 000 грн.), реалізовано на експорт покупцю - фірма „EUROTIRH" (USA) - за ціною 7 059 417,6грн., що підтверджене бухгалтерською проводкою: Дт 362 Кт 70 - 7 059 417,6 грн.
При цьому ТОВ фірма „Маркет-сервіс" додатково сплатила ГОВ «Український завод великогабаритних шин» за зберігання товару суму 3912 грн. з ПДВ та ТОВ „Формаг", ПАТ Авіас плюс» за транспортне експедирування товару, автоперевезення, навантажувально- розвантажувальні роботи суму 145170,7 грн. з ПДВ.
Відповідно до підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій.
Згідно з підпунктом 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат - суми податку на прибуток, податку на додану вартість, включеного до ціни товару (роботи, послуги), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання.
В свою чергу згідно з пунктом 138.8 статті 138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
За змістом с г. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток, складаються із: витрат операційної діяльності та інших витрат, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності, зокрема, включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. До складу інших витрат, зокрема, включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут.
Оскільки ТОВ фірма „Маркет-сервіс" є платником податку на додану вартість, на нього не поширюються дії підпункту 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 ПК України в частині, яка відноситься до платників податку, які не зареєстровані як платники податку на додану вартість, та до складу витрат яких входять суми податків на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів, біт. послуг, вартість яких належить до витрат такого платника податку.
Таким чином, саме визначення бази оподаткування операцій без урахування витрат на сплату ПДВ призвело до помилкового висновку позивача про отримання доходу від зазначених операцій, а тому дохідність є умовною, оскільки досягнута за рахунок бюджетного відшкодування ПДВ.
Отже, судом встановлено, що ТОВ фірма «Маркет-сервіс» здійснювало операцію з експорту товару, яка не мала під собою мети отримання доходу, а була направлена на подальшу мінімізацію сплати ПДВ. Намір одержати дохід лише в обраний підприємством спосіб - не можна розглядати як самостійну ділову мету.
За наведених обставин наявність у ТОВ фірма «Маркет-сервіс» належно оформлених документів, які відповідно до ПК України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцем податкових накладних, не є підставою для отримання податкового кредиту, оскільки не встановлено об'єктивність причин продажу товару за ціною, нижчою від ціни придбання.
Фактичним джерелом вигідності цієї операції для ТОВ фірма «Маркет-сервіс» є лише податкова вигода у вигляді податкового кредиту на суму 1365000 грн., яка полягає у можливості несплати на цю суму до Державного бюджету України податку на додану вартість.
У разі якщо товари/послуги, які отримані платником ПДВ, залишаються не оплаченими по завершенні терміну позовної давності, то такі товари/послуги вважаються безоплатно отриманими, оскільки відсутній факт їх придбання, а тому відповідно до пункту 198.3 статті 198 Кодексу право на податковий кредит за такими товарами/послугами у платника відсутнє, в результаті чого він зобов'язаний відкоригувати податковий кредит.
Таким чином, якщо платник податку при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит, то в податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку необхідно відкоригувати суму податкового кредиту шляхом внесення коригуючих записів до розділу ІІ реєстру виданих та отриманих податкових накладних, до рядка 10.1 та у відповідних випадках до рядка 15 податкової декларації з ПДВ.
Підприємством порушено п.198.6 ст.198. п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями ТОВ фірмою «Маркет-сервіс» завищено податковий кредит в жовтні 2012 року на суму ПДВ 1400,17 грн.
Згідно пункту 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу".
В порушення п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України ТОВ фірмою «Маркет-сервіс» безпідставно (двічі) включено суму ПДВ 1400,17 грн. до складу податкового кредиту в декларації за серпень 2012р.. за жовтень 2012р. (податкова накладна №1000083/34 від 06.08.2012р. по підприємству )ТОВ ВТФ «Авіас»).
За період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року ТОВ фірма «Маркет-сервіс» задекларовано суму ПДВ, що підлягає сплаті у сумі 606732,00 грн.
Станом на 01.07.12р. по контракту на поставку продукції № 12/12-2011 від 12.12.2011 з покупцем фірмою "EUROTIRE, INC.", США рахується дебіторська заборгованість у сумі 1 165 200 дол. США (9 312 861 грн.).
В ході перевірки встановлено що ТОВ фірма «Маркет-сервіс» при виконанні контракту зменшено вартість експортованого товару на користь нерезидента фірми "EUROTIRE, INC.", на загальну суму 137 500 дол. США на підставі документів, за якими в період експлуатації шин кінцевим споживачем - компанією Barrick Gold Согр було виявлено дефекти отриманих шин.
Згідно наданого рахуноку-фактуру (INVOICE) від 03.04.13р. б/н на суму 137 500 дол. США виставлений компанією «Eurotire Іпс» ТОВ фірмі «Маркет-сервіс» за яким: ТОВ фірма «Маркет-сервіс» повинна відправити морським транспортом на умовах гарантійної заміни:
-шини 37.00-57 - за ціною 19 500,00 дол. CШA - 5 шт. на суму - 97 500 дол. США.
-шини 40.00-57 - за ціною 20 000,00 дол. США. - 2 шт. на суму - 40 000 дол. США.
Всього на суму 137 500 дол. США.
Та з наданням в тексті прохання про сплату суми - 137 500 дол. США.
Письмових вимог покупця компанії «Eurotire Іпс» до ТОВ фірми «Маркет-ссрвіс» про сплату грошової компенсації замість гарантійної поставки шин до перевірки не надано. В період 01.07.12-31.12.13 ТОВ фірмою «Маркет-сервіс» не здійснено гарантійної поставки шин.
Відповідно до ст.4 Закону України від 23.09.94 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Щодо порушення строків зарахування валютної виручки у іноземній валюті у сумі 137500 дол. США, що тягне за собою стягнення пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми,слід зазначити таке:
на порушення вимог п. 1.8 «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року N136 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999р. за N338/3631) при виконанні договору від 12.12.11 №12/12-2011, а саме сума валютної виручки зменшена вже при виконаних нерезидентом фірмою «Eurotire Іnс», США зобов'язань по договору, на підставі перегляду ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх якісних характеристик умовам договору - на суму неякісних товарів - 137 500 дол. США без наявності рішення про таку невідповідність, яке повинно бути прийняте Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті або іншого органу (експертної організація тощо), уповноваженої розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.4 Закону України від 23.09.94 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0.3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.
Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Щодо порушень підпункту «б» п.176.2 ст.176 ПК України та Порядку №1020, а саме подання податкового розрахунку ф.№1ДФ за 4 кв. 2012р., 1-2 кв.2013р. з недостовірними відомостями про доходи, які були нараховані (сплачені) на користь платника податків, то судом встановлено, що дане порушення мало місце, з огляду на те, що ТОВ фірма «Маркет-сервіс» заповнено з недостовірними відомостями податковий розрахунок, а саме: вартість одягу, взуття не відображена у податковому розрахунку ф.1 ДФ за 4 кв.2012р.; 1-2 кв.2013р., при цьому позивачем на підставі особової картки обліку спецодягу, спецвзуття, захисних засобів було видано працівникам підприємства спецодяг на загальну суму 4788,81грн.
Згідно підпункту «б» п.176.2 ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку.
Також, суд дійшов до висновку про порушення ТОВ фірма «Маркет-сервіс» п.2.8, п.2.11, п.3.1,п.3.5,п.7.39 тп п.7.41 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», оскільки матеріалами справи, підтверджено перевищення ліміту залишку готівки в касі.
Надходження і видачу готівки в національній валюті ТОВ фірма «Маркет-сервіс» відображає у касовій книзі, яка ведеться в електронному виді. Касові операції оформляються прибутковими та видатковими касовими ордерами. У перевіряємому періоді ліміт залишку готівки у касі товариства встановлено в сумі 17,0 грн.
В порушення п.2.11, п.3.1, п.7.39 та 7.41 Положення №637 встановлено видачу готівкових коштів працівнику товариства ОСОБА_4 на господарські потреби по звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 04.09.12 року №340 на суму 452,60грн., без оригіналу документу, який підтверджує факт витрат готівкових коштів.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На думку суду, ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Маркет-сервіс" задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Маркет-сервіс" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 січня 2015 року

Суддя С.В. Ніколайчук