Справа № 199/7776/14-а
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/7776/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

20.11.2014 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Грицай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про неправомірні дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо вилучення зі складу середньомісячної заробітної плати позивачки при перерахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також 40% винагороди за вислугу років, які зазначені у довідках на включення у суму заробітної плати для призначення пенсії; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 25.06.2014 року у розмірі 82% від суми заробітної плати, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що 25.06.2014 року вона звернулась до відповідача для перерахунку пенсій за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Для порахунку пенсії нею була подана довідки від 18.06.2014 року №10134/9/04-65-05-037, №10147/9/04-65-05-037 та №10144/9/04-65-05-037 про складові заробітної плати, де були зазначені розміри матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та розмір винагороди за вислугу років 40%.

Листом від 25.07.2014 року за №3088/05 Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська відмовило позивачці у перерахунку пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років з тих підстав, що відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Стаж позивачки складає 12 років 9 місяців і 3 дні, тому розмір винагороди за вислугу років становить 20%, а не 40% від посадового окладу.

Позивачка вважає таку відмову неправомірною, тому просила суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця починаючи з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити їй перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років, починаючи з 25.06.2014 року у розмірі 82% від суми заробітної плати.

У судове засідання позивачка не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - управляння Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська у судове засідання також не з'явився, надав до суду клопотання з проханням розглянути справу у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. У наданих запереченнях на позовну заяву відповідач вказав, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» дає вичерпний перелік складових заробітної плати і зазначає, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача для перерахунку пенсій за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Для порахунку пенсії нею була подана довідки від 18.06.2014 року №10134/9/04-65-05-037, №10147/9/04-65-05-037 та №10144/9/04-65-05-037 про складові заробітної плати, де були зазначені розміри матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та розмір винагороди за вислугу років 40%.

Листом від 25.07.2014 року за №3088/05 Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська відмовило позивачці у перерахунку пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років з тих підстав, що відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Стаж позивачки складає 12 років 9 місяців і 3 дні, тому розмір винагороди за вислугу років становить 20%, а не 40% від посадового окладу.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд виходить з того, що за своєю правовою природою надбавка за вислугу років та винагорода за вислугу років, у розумінні ст. 33 Закону України «Про державну службу» є окремими складовими заробітної плати.

Згідно з частинами 2-7 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином розміри надбавки за вислугу років визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів окладів, запровадження інших надбавок, доплат делеговані Уряду.

В межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України постановою від 12.09.1997 року № 1013 «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання», встановив стаж роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років та визначені розміри винагороди за вислугу років у таких розмірах: від 1 до 2 років - 5%, від 2 до 5 років - 10%, від 5 до 10 років -20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20 років - 30%, від 20 до 25 років - 35%, від 25 і більше років - 40%.

Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Склад комісії затверджується керівником органу державної податкової служби. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну йога розміру оформляється протоколом і передасться керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Протоколом №01 засідання постійно діючої комісії по встановленню стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років та стажу державної служби посадовим особам та спеціалістам ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська станом на 01.01.2007 року, який був затверджений наказом №18-о від 31.01.2007 року, позивачці була встановлена винагорода за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу.

Таким чином, з огляду на вищенаведене пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця та оцінювати обґрунтованість розміру виплачуваних винагород.

Вирішуючи питання про врахування розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частина 6 зазначеної статті передбачає, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про державну службу», щорічна відпустка надається з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268 встановлено, що керівникам надано право в межах встановленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачується до щорічної відпустки, відповідно до ст. №35 Закону України «Про державну службу», і з якою нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

При розгляді справи судом було встановлено, що позивачка отримувала спірні виплати, які були запроваджені постановами КМУ від 12.09.1997 р. № 1013, від 09.03.2006 р. №268, та була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію після їх запровадження. Таким чином спірні виплати у вигляді повної суми винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові питання та сума грошової винагороди за вислугу років є складовими заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок па загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка являється об'єктом призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», тому суд вважає визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця починаючи з 25.06.2014 року з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 25.06.2014 року з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років.

В частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку та виплату пенсії у розмірі 82% згідно з діючим на той час законодавством суд вважає відмовити, на думку суду, дані вимоги заявлені передчасно, оскільки позивачкою не надано відмову відповідача у перерахунку пенсії у меншому розмірі ніж 82%.

Витрати по справі суд вважає віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 86, 97, 158-163, 167, 171 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про неправомірні дії та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, у перерахунку пенсії державного службовця починаючи з 25.06.2014 року з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 25.06.2014 року з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових та 40% винагороди за вислугу років.

В іншій частині позову відмовити.

Витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії постанови.

Суддя