Справа № 813/992/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/992/15

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2015 року №813/992/15

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» до Сокальської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправними (недійсними) та скасування рішення №12 від 26.08.2014 року про опис земельної ділянки, акта опису майна, на яке поширюється податкова застава №3 від 10.09.2014 року, визнання протиправною бездіяльності і зобов’язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Неос Банк» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сокальської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, в якій просить:

Відповідно до вимог ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що таку подано без додержання вимог, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту четвертого частини першої та частини другої статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п’ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом частини 2 статті 69, частини 4 статті 79, пункту 6 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

У контексті наведених норм встановлено, що ПАТ «Неос Банк» до позовної заяви не надано усіх необхідних доказів на підтвердження обставин, що у ній викладені, а також не зазначено причин неможливості їх надання разом із позовною заявою.

Згідно п.5.27 ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак, у даному випадку копії тих документів, які долучені позивачем до позовної заяви належним чином не завірені, що унеможливлює їх використання у якості доказів в розумінні Глави 6 Розділу 1 КАС України.

В силу положень частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Водночас, до позовної заяви ПАТ «Неос Банк» долучено меморіальний ордер №3005 від 05.02.2015 року про сплату судового збору у розмірі 73,08 грн. Проте, відповідно до довідки начальника відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярія) Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 року, при внесенні до комп’ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» даних щодо сплати судового збору у справі №813/992/15, отримано інформацію, що «номер платіжного документа вже внесено до бази даних» у справі №813/864/15.

Як вбачається із відомостей комп’ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №813/864/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» до Сокальської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправними та скасування рішення, акта, зобов’язання вчинити дії, визнання протиправною бездіяльності, здійснення повороту виконання рішення (суддя Клименко О.М.).

Ухвалою судді від 27.02.2015 року позовну заяву, разом із доданими до неї матеріалами було повернуто Публічному акціонерному товариству «Неос Банк» на підставі п.2 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України (у зв’язку із подачею позивачем заяви про відкликання позову), а також повернуто останньому з Державного бюджету України сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 73,08 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із змінами і доповненнями).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно частини 4 статті 6 цього ж Закону, за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. У разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв’язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору.

Отже, залишення позовної заяви без розгляду з підстав, зазначених вище, не позбавляє позивача повторно звернутися до суду з тим самим позовом на загальних підставах, проте це не звільняє його від обов’язку повторно сплатити судовий збір за подання цього позову відповідно до вимог законодавства, якщо такий уже було повернуто з бюджету згідно ухвали судді від 27.02.2015 року у справі №813/864/15, або ж надання суду відповідної довідки із казначейської служби про зарахування/не зарахування чи повернення понесених ПАТ «Неос Банк» судових витрат у формі судового збору, згідно меморіального ордеру №3005 від 05.02.2015 року.

Щодо самої процедури сплати судового збору, то доцільним є зазначити, що судовий збір може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв’язку та справляється за місцем розгляду справи. Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв’язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку. При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету ____ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Таким чином, враховуючи наведені вище вимоги закону та виявлені обставини, долучений до позовної заяви меморіальний ордер №3005 від 05.02.2015 року слід розцінювати як неналежний документ про сплату судового збору за подання цього позову, а тому такий не приймається судом, як доказ сплати судового збору.

У відповідності до положень ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищенаведене унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» до Сокальської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправними (недійсними) та скасування рішення №12 від 26.08.2014 року про опис земельної ділянки, акта опису майна, на яке поширюється податкова застава №3 від 10.09.2014 року, визнання протиправною бездіяльності і зобов’язання до вчинення дій.

Позивачу усунути у строк включно до 13 березня 2015 року недоліки позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Роз’яснити позивачу, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 13 березня 2015 року включно, позовна заява, яку залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.