Справа № 215/76/15-а
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/76/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Камбул М.О.

за участю секретаря - Полісес М.В.

розглянувши в порядку ст.41 ч.1 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу Килосова Антона Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

13.01.2015 року та уточнено 05.02.2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, та просить скасувати постанову Серія ПС2 № 017343 від 24.12.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП до штрафу на користь держави в сумі 255,00 грн.

В обґрунтуванні позову позивач вказує, що згідно оскаржуваної постанови він 24.12.2014 року о 15.30 год., як водій автомобіля СПВ Рута д/н НОМЕР_1, рухався по проспекту Металургів в м. Кривому Розі, проїхав нерегульований пішохідний перехід, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, чим порушив вимоги п.18.1, п. 4.16 "А" Правил дорожнього руху.

Просить постанову Серії ПС2 №017343 від 24.12.2014 року скасувати, оскільки, правил дорожнього руху не порушував, вказує, що пішохід різко вийшла на проїзну частину, відповідно до п.4.14 Правил дорожнього руху пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, він не вдавався до екстреного гальмування, оскільки згідно п.12.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється різко гальмувати, так як не було необхідності, тому що він не перешкоджав руху пішоходу, крім того на проїзній частині була відсутня пішохідна доріжка - доріжка з покриттям, яка призначена для руху пішоходів.

Також при винесенні постанови про адміністративне правопорушення працівником ДПС не були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України, тому постанову вважає безпідставно та необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам діючого законодавства та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень.

Позивач - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутність.

Відповідач - інспектор ІДПС РДПС ДАІ м. Кривого Рогу Килосов А.О., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, в яких вказує, що постанова є правомірною, її зміст не суперечить нормам законодавства. Також відповідач надав суду диск з відеозаписом події, перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху та копію журналу патрулювання.

Дослідивши письмові докази, суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що постановою Серії ПС2 № 017343 від 24.12.2014 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП до штрафу на користь держави в сумі 255 грн., за те, що водій ОСОБА_1

24.12.2014 року о 15.30 год., як водій автомобіля СПВ Рута д/н НОМЕР_1, рухався по проспекту Металургів в м. Кривому Розі, проїхав нерегульований пішохідний перехід, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, чим порушив вимоги п.18.1, п. 4.16 "А" Правил дорожнього руху - а.с. 6.

Згідно до п.18.1 Правил дорожнього руху, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №017343 від 24.12.2014 року, вона відповідає вимогам чинного законодавства, відповідачем по справі складено всі необхідні документи, є посилання на докази, а саме матеріали відеофіксації скоєння правопорушення, з яких вбачається, що водій транспортного засобу СПВ Рута рухаючись по проїзній частині проїхав нерегульований пішохідний перехід та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу.

Так з відеозапису наданого позивачем, також чітко видно, що пішохід вийшла на пішохідний перехід та зупинилася на пішоході, саме для того, щоб пропустити транспортний засіб СПВ Рута, водій якого в свою чергу не зупинився та не пропустив її.

Суд не може взяти до уваги заперечення позивача з приводу того, що пішохід різко вийшла на проїзну частину, тому він не зміг зупинитися, оскільки пішохідний перехід позначений дорожнім знаком, який водій повинен був побачити заздалегідь та зменшити швидкість руху до такої позначки, щоб в разі потреби зміг зупинитися, що водієм зроблено не було.

Невизнання позивачем того, що він порушував вимоги ПДР, пов'язані з метою уникнути ним адміністративної відповідальності та покарання у вигляді штрафу. Не визнання своєї вини не спростовує постанову відповідача, яка складена на місці скоєння правопорушення, одразу після його виявлення. З протоколу також вбачається, що його було складено з роз'ясненням прав та обов'язків передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис позивача по справі.

Оскільки доказів відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові, позивач не надав, постанова Серії ПС2 № 017343 від 24.12.2014 року складена інспектором ІДПС РДПС ДАІ м. Кривого Рогу Килосовим А.О. згідно чинного законодавства, також інспектором ДПС наданий суду докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, тому суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), але позивачу в задоволенні позову відмовлено, тому слід відмовити в стягненні судових витрат з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом, тому в задоволенні

вимог про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про дорожній рух", п.п. 18.1, 4.16 "А" ПДР, ст.ст. 33, 122, 256, 268, 287, 288 КпАП України, ст. ст. 9, 11, 87, 90, 94, 128, 159, 161-163 КАС України, суд -

постановив:

В позові ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу Килосова Антона Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити у повному обсязі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

суддя: