Справа № 825/3908/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3908/14 Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
представників позивачаЛупинос Ю.М., Давидова Д.О.
представників відповідачаВерсиняк В.М., Турчин Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ніжинський цегельний завод" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ніжинський цегельний завод" до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 30.10.2014 № та № .

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Позивачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

В судове засідання з'явилися представники позивача, апеляційну скаргу підтримав та просили її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представники відповідача до суду з'явилися, проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ "Ніжинський цегельний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатом якої складено акт перевірки від 01.08.2014р. № 2045/22-00292014, згідно з висновками якого, відповідачем встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема:

пп.4.1.1. п.4.1 ст.4 Закону України від 22.05.97 року № 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7816,00 грн., в тому числі за І квартал 2011 року на суму 7816,00 грн. Вказаний висновок мотивовано тим, що ПАТ "Ніжинський цегельний завод" не включило до складу валового доходу доходи від реалізації цегли по видаткових накладних, які були вилучені слідчим всього в сумі 31265,00 грн., а саме у лютому на суму ПДВ 2782,50 грн. (видаткова накладна від 01.02.2011р. № ЗУ-0000116 ТОВ „Локріда" цегла М-75 3.500 т.шт. та доставка цегли на суму 2782,50 грн.) та у березні на суму ПДВ 28482,50 грн. (видаткова накладна від 10.03.2011р. № ЗУ-0000331 ТОВ „ДЖІ. М." цегла М-75 8.000 т.шт. на суму 4760,00 грн.; видаткова накладна від 10.03.2011р. № ЗУ-0000330 ТОВ „Укрпрофторг" цегла М-100 7.000 т.шт. на суму 4655,00 грн.; видаткова накладна від 10.03.2011р. № ЗУ-0000330 ТОВ „Укрпрофторг" цегла М-100 6.500 т.шт. на суму 4322,50 грн.; видаткова накладна від 14.03.2011р. № ЗУ-0000354 МДКП „Україна - Комплекс" цегла М-100 порожниста 6.500 т.шт. на суму 5102,50 грн.; - видаткова накладна від 16.03.2011р. № ЗУ-0000379 ТОВ „Локріда" цегла М-100 7.000 т.шт. на суму 4655,00 грн.; видаткова накладна від 18.03.2011р. № ЗУ-0000398 ТОВ „Локріда" цегла М-100 4.000 т.шт. на суму 2660,00 грн.; видаткова накладна від 18.03.2011р. № ЗУ-0000401 ТОВ „Локріда" цегла М-100 3.500 т.шт. на суму 2327,50 грн.);

п. 135.1, п. 135.2 ст. 135 та п. 137.1 ст. 137 розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (з змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 95287,00 грн., в тому числі: за ІІ квартал 2011 року - 29196,00 грн.; за ІІІ квартал 2011 року - 35509,00 грн.; за ІV квартал 2011 року - 12749,00 грн.; за І квартал 2012 року - 1616,00 грн.; за ІІ квартал 2012 року - 3179,00 грн.; за ІІІ квартал 2012 року - 5936,00 грн.; за ІV квартал 2012 року - 5732,00 грн.; за 2013 рік - 1370,00 грн. Зазначене порушення податковий орган обґрунтував тим, що ПАТ "Ніжинський цегельний завод" не включило до складу доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування доходи від реалізації цегли по видаткових накладних, які були вилучені слідчим всього в сумі 422363,00 грн.

пп. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 та п. 198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся всього в сумі 90876,02 грн., в тому числі: 2011 рік: лютий - 556,50 грн.; березень - 5696,50 грн.; квітень - 7880,26 грн.; травень - 9119,50 грн.; червень - 8388,25 грн.; липень - 1349,00 грн.; серпень - 15370,63 грн.; вересень - 14307,80 грн.; жовтень - 6983,50 грн.; листопад - 120,50 грн.; грудень - 3982,30 грн. 2012 рік: березень - 1538,83 грн.; квітень - 1597,05 грн.; травень - 1376,40 грн.; червень - 54,00 грн.; липень - 4408,50 грн.; серпень - 1245,60 грн.; листопад - 1137,60 грн.; грудень - 4321,30 грн.; 2013 рік: квітень - 77,00 грн.; червень - 1365,00 грн., у зв'язку з тим, що підприємством не нараховані податкові зобов'язання з податку на додану вартість за реалізовану цеглу по видаткових накладних та накладних, які були вилучені слідчим всього в сумі 90726,02 грн.

На підставі висновків вказаного акту контролюючим органом 30.10.2014 було прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у розмірі 74043,76 грн. (у т.ч. за основним платежем - 59235,01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 14808,75 грн.);

№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (робіт, послуг) у розмірі 70549,25 грн. (у т.ч. за основним платежем - 66091,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4458,25 грн.).

Вважаючи, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем незаконно та необґрунтовано, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень № від 30.10.2014, № від 30.10.2014 і надав докази визначених у акті від 01.08.2014р. № 2045/22-00292014 порушень ПАТ "Ніжинський цегельний завод" та порушення п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом від 11.07.2014 № 500 Ніжинською ОДПІ було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Ніжинський цегельний завод" на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

При цьому, в період з 09.12.2013 по 23.01.2014 Ніжинською ОДПІ було проведено планову документальну виїзну перевірку ПАТ "Ніжинський цегельний завод" на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1 ст. 75, ст. 77 Податкового кодексу України з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2010 по 31.12.2012, за результатами якої було складено акт від 29.01.2014 № 1072/22-00292014, на підставі якого були винесені податкові повідомлення-рішення від 10.02.2014 № , № неправомірність яких була підтверджена постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.04.2014 у справі № 825/1142/14, що набрала законної сили.

На переконання позивача Ніжинською ОДПІ на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, період господарської діяльності ПАТ "Ніжинський цегельний завод" з 01.01.2011 по 31.12.2012 було неправомірно охоплено документальною позаплановою виїзною перевіркою, оскільки положеннями Податкового кодексу України передбачено проведення повторної перевірки платника податку з тих же самих питань за той же самий період лише з підстав, закріплених пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

В той же час у даному випадку щодо підстав виїзної позапланової документальної перевірки ПАТ "Ніжинський цегельний завод" за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 посилання на службове розслідування або кримінальну справу відносно відповідних службових осіб відсутнє та відсутній наказ контролюючого органу вищого рівня.

Разом з тим, судом встановлено, що вказані планова та позапланова перевірки не були одно предметними, оскільки коло питань, які досліджувалися податковим органом в ході їх здійснення є відмінним.

З матеріалів справи, судом вірно встановлено, що позапланова документальна перевірка ПАТ "Ніжинський цегельний завод" була здійснена на підставі зокрема пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, яким передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, відповідно до підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючому органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Ніжинською ОДПІ було направлено письмовий запит ПАТ "Ніжинський цегельний завод" від 18.06.2014 № 5922/10/25-13-22-015 про надання первинних документів.

26.06.2014 підприємством була надана відповідь № 217 у якій останнє просило вказати фактичні та правові підстави для отримання податковим органом від ПАТ "Ніжинський цегельний завод" інформації та належним чином завірених копій документів та, як наслідок, підприємством не було надано пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит податкового органу.

Водночас, судом встановлено, що запит Ніжинської ОДПІ від 18.06.2014 № 5922/10/25-13-22-015 про надання первинних документів повністю відповідає вимогам визначеним у пункті 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

22.07.2014 контролюючий орган повторно звернувся до позивача з запитом № 7095/10/25-13-22-016 про надання первинних документів.

25.07.2014 підприємством надано відповідь № 293, в якій зазначено, що 25 квітня 2014 року на підприємстві проведена утилізація первинних бухгалтерських документів, частково під утилізацію були передані первинні бухгалтерські документи за 2011-2012 роки. На даний момент документи, які просять в запиті знищені і підприємство не має можливості їх надати для повторної перевірки.

Отже, суд небезпідставно зазначив, що Ніжинськоюю ОДПІ було правомірно проведено перевірку позивача, оскільки дана документальна позапланова перевірка була здійснена за наявності на те підстав, а саме податковий орган приступив до здійснення такої перевірки, оскільки ним було отримано інформацію від СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернігівській області лист від 15.07.2014р. № 5394/7/25-01-09-0, якою виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи і позивачем не було надано пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України, що у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Судом першої інстанції встановлено, що за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року ПАТ "Ніжинський цегельний завод" було задекларовано податок на прибуток за ставкою 23% у сумі 346951,00 грн. за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року за ставкою 21% - 54844,00 грн., за період 2013 рік за ставкою 19% - 50023,00 грн., а податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 3123049,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що до початку проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (зокрема видаткові накладні, накладні), були вилучені правоохоронними органами, що підтверджується протоколами тимчасового обшуку з додатками та були надані для проведення перевірки Ніжинській ОДПІ, в ході проведення якої ПАТ "Ніжинський цегельний завод" не надало жодних підтверджуючих документів по взаємовідносинам з юридичними та фізичними особами з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, зокрема і тих, що були визначені як контрагенти позивача у вилучених правоохоронними органами документах.

Про проведення перевірки позивача було належним чином поінформовано поштою листом з рекомендованим повідомленням про вручення за податковою адресою позивача шляхом вручення йому копії наказу Ніжинської ОДПІ від 11.07.2014 № 500 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на перевірку від 14.07.2014 № 373, які останній отримав 11.07.2014 та 16.07.2014 відповідно.

Однією з підстав не надання документів, що підтверджують господарські взаємовідносини з юридичними та фізичними особами з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, позивач у відповіді від 25.07.2014 року № 293 на запит контролюючого органу зазначив, що 25 квітня 2014 року на підприємстві проведена утилізація первинних бухгалтерських документів, частково під утилізацію були передані первинні бухгалтерські документи за 2011-2012 роки, в той же час, згідно з поясненнями позивача, видаткові накладні та накладні, що були вилучені правоохоронними органами, були виписані наперед, з метою ймовірного відвантаження товару до покупця, але фактичного відвантаження товару не відбулось, у зв'язку з чим не були оформлені та не були видані покупцю податкові та видаткові накладні, а також операції не були відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Відповідно до пункту 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації (п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України).

Аналізуючи наведені вище норми, суд першої інстанції правильно зауважив, що ПАТ "Ніжинський цегельний завод" зобов'язаний забезпечити зберігання документів, визначених у п. 44.1 ст. 44 Кодексу, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, в даному випадку податкової звітності з податку на додану вартість (була подана позивачем у період з 15.04.2011 по 17.01.2014, арк. 43 акту перевірки, а.с. 62-64) та податку на прибуток (була подана позивачем у період з 02.08.2011 по 26.02.2014, арк. 27 акту перевірки, а.с. 46), що не заперечується сторонами у справі.

Вказане свідчить про порушення позивачем передбаченого 44.3 ст. 44 Податкового кодексу строку зберігання документів, визначених даною нормою.

Крім того, позивачем на виконання п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України за дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, у п'ятиденний строк з дня такої події не було письмово повідомлено контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності.

Апеляційний суд відхиляє посилання позивача на акти звірки взаєморозрахунків з контрагентами як на доказ відсутності оплати товару, оскільки такі акти не містять повного переліку контрагентів зазначених у вилучених в ході обшуку накладних.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки висновки Ніжинської ОДПІ, викладені в акті перевірки - є обґрунтованими, враховуючи, що підприємством не було надано на перевірку первинні документи, що були у нього наявні та завідомо знищені 25 квітня 2014 року, згідно відповіді від 25.07.2014 року № 293.

Таким чином, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень № від 30.10.2014, № від 30.10.2014.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ніжинський цегельний завод" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ніжинський цегельний завод" до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 2 березня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.