Справа № 826/19426/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/28970/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Вербицької О.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представників сторін:

позивача - Совяка В.Б.

відповідача - Галуненка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014

у справі № 826/19426/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Камчатська Губернія»

до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Камчатська Губернія» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 01.07.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2014 у задоволенні позовних вимог відмовлено, з підстав правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 постанову суду першої інстанції скасовано; позов задоволено; скасовано спірне податкове повідомлення-рішення.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету сум податку на додану вартість в частині нарахування податкового кредиту за грудень 2012 року та податку на прибуток за ІV квартал 2012 року по взаємовідносинам з Приватним виробничо-комерційним підприємством «Камчадал-Плюс», складено акт № 1891/22-621-36688871 від 03.06.2013, в якому зафіксовано порушення: п. п. 201.1, 201.2, 201.4, 201.6, 201.7 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за грудень 2012 року, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 525 799 грн. та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду «рядок 19» на суму 816 300 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 01.07.2013 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 657 249 грн., в т.ч.: 525 799 грн. основного платежу та 131 450 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства відповідачем зроблено на підставі того, що контрагентом позивача - ПВКП «Камчадал-Плюс» в період з 01.01 по 31.12.2012 було імпортовано на територію України всього 10,3 т ікри лососевої зернистої, а за договором поставки від 01.01.2012 № 1 ТОВ «Камчатська Губернія» придбало у вказаного контрагента ікру лососеву зернисту в кількості 95,7 т, що свідчить про фактичну відсутність ресурсів у зазначеного підприємства для виконання умов спірного договору.

Матеріалами справи встановлено, що 01.01.2012 між ТОВ «Камчатська Губернія» і ПВКП «Камчадал-Плюс» було укладено договір поставки товару № 1.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем до суду було надано

видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, банківську виписку.

31.12.2012 у позивача перед ПВКП «Камчадал-Плюс» на підставі грошового зобов'язання за спірним договором поставки виникла дебіторська заборгованість, яка була погашена шляхом взаємозаліку ТОВ «Камчатська Губернія» фінансових зобов'язань контрагента, які виникли в нього, у зв'язку з наміром отримати від позивача поворотну фінансову допомогу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем і ПВКП «Камчадал-Плюс» фактично господарські операції не здійснювалися, а документи, надані ТОВ «Камчатська Губернія» до суду, не підтверджують реальності правовідносин між позивачем і вказаним контрагентом та є формально складеними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний адміністративний суд мотивував своє рішення тим, що реальність господарських операцій позивача з ПВКП «Камчадал-Плюс» підтверджується рухом товарів, договорами оренди приміщень, в яких зберігався товар, податковими та видатковими накладними щодо реалізації товару третім особам (ТОВ «Фоззі-Фуд», ТОВ «Лідер-Продукт», ТОВ «Долівенко», ПП «Дівіал-2000» та ТОВ «Стар груп-02», ТОВ «Ікра.ЮА», ПВКП «Едельвейс-А», ТОВ «Інтерпродсервіс», ТОВ «Фортуна-СБ», ТОВ «Лідер-Крим», ТОВ «Експансія»), паспортом якості продукції, сертифікатами відповідності продукції державним стандартам, висновком санітарно-гігієнічної експертизи.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 цього Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 зазначеного Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно положень п. п. 201.1, 201.2, 201.4, 201.7 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника ПДВ виникає право на податковий кредит, що в даному випадку встановлено матеріалами справи.

Оскільки, в судовому порядку встановлено фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом - ПВКП «Камчадал-Плюс», що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, тому є правомірним формування позивачем податкового кредиту у спірному періоді за результатами господарських операцій з вказаним контрагентом.

За вказаних обставин, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді О.В. Вербицька
О.А. Моторний