Справа № 823/3872/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року справа № 823/3872/14

м. Черкаси

12 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Орленко В.І., суддів Бабич А.М., Гараня С.М.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника відповідача Міністерства юстиції України Степаненка В.В. - за довіреністю від 26.01.2015 №13.0.2-32/116,

представника третьої особи Головного управління юстиції у Кіровоградській області Степаненка В.В. - за довіреністю від 19.01.2015 №07-6/01.1-22/77,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління юстиції у Кіровоградській області про визнання незаконними та скасування рішення і наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22.09.2014 №1566/5;

- визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії Міністерства юстиції України від 09.09.2014р., оформлене протоколом №18/09/14 від 09.09.2014, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №186 від 25.07.2014р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що рішенням чергового засідання Дисциплінарної комісії Міністерства юстиції України, оформленим протоколом від 15.05.2014, висновки акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.03.2014 №5, складеного Головним управлінням юстиції у Черкаській області, скасовано та доручено Головному управлінню юстиції у Кіровоградській області провести позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на посаді ліквідатора (розпорядника майна) ТОВ «Сван-1», ДП «Золотоніський комбікормовий завод» за скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 За результатами перевірки Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області складено довідку №21 від 03.07.2014 та відповідний акт № 21 від 14.07.2014, які містять відомості про порушення позивачем вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013).

На думку позивача, запланований обсяг та обсяг проведеної перевірки значно виходить за межі питань, необхідність яких стала підставою для здійснення перевірки за заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Невиконання керівником боржника вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ухвали господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2011 року по справі №01/5026/839/2011 стало підставою для звернення до господарського суду Черкаської області із заявою про усунення керівника ДП «Золотоніський комбікормовий завод» від виконання обов'язків та покладення в.о. керівника на арбітражного керуючого ОСОБА_1 Бухгалтерські та інші документи фінансово-господарської діяльності ДП «Золотоніський комбікормовий завод» арбітражному керуючому для ознайомлення та аналізу керівником боржника ОСОБА_5 (скаржником) надані не були, у розпорядника майна до моменту отримання документів від керівника боржника в ліквідаційній процедурі не було можливості здійснити аналіз фінансової, господарської та інвестиційної діяльності підприємства, його становище на товарних ринках, аналіз доведення до банкрутства або фіктивного банкрутства. Документи фінансово-господарської діяльності підприємства отримані позивачем від ОСОБА_5 на протязі серпня 2012 року, натомість підприємство визнано банкрутом у липні 2012 року, у зв'язку з чим провести фінансовий та інші аналізи його діяльності до визнання підприємства банкрутом не було можливим, однак після отримання вказаних документів позивач провів вказаний аналіз.

Позивач стверджує, що не міг прозвітуватись перед органами статистики за формами звітності, на які посилається в акті перевірки Головне управління юстиції у Кіровоградській області, тому що вказані форми звітності не відображені на офіційному сайті Головного управління статистики у Черкаській області (http://www.ck.ukrstat.gov.ua/), підприємство за вказаними формами не звітувалось перед органами статистики, у підприємства вони були відсутні, арбітражному керуючому-ліквідатору не передавались (за виключенням звіту з праці за форма №1-ПВ, копія якої була надана на перевірку), у зв'язку з чим не могли бути використані при здійсненні аналізу та наданні органу контролю.

Відносно ненадання доказів звільнення ОСОБА_5 з посади директора та внесення запису в його трудову книжку позивач зазначив, що вказаний працівник працював за сумісництвом, тому запис про його призначення та звільнення повинен здійснюватись за основним місцем роботи, а не арбітражним керуючим. В якості доказу припинення трудових відносин з ДП «Золотоніський комбікормовий завод» ліквідатору була надана копія трудової книжки ОСОБА_5, в якій містився запис про звільнений з посади 01.03.2011 у зв'язку з переведенням на ПП «Артбудінвест». Запису про існування трудових відносин ОСОБА_5 з ДП «Золотоніський комбікормовий завод» в трудовій книжці станом на 24.07.2012 не було, сама трудова книжка ОСОБА_5 перебувала в іншому населеному пункті і для внесення запису арбітражному керуючому надана не була, за минулий час ОСОБА_5 не звертався до ліквідатора за внесенням запису про його звільнення з посади керівника ДП «Золотоніський комбікормовий завод». ОСОБА_5 звільнений позивачем з посади наказом №02-к/01-839 від 24.07.2012 на підставі ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та подана відповідна звітність.

Відносно невжиття заходів щодо звільнення працівників ДП «Золотоніський комбікормовий завод» позивач зазначив, що вимоги абз. 10 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013) стосуються виключно працівників, які працювали на підприємстві до моменту визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Керуючому-ліквідатору дозволено залучити фахівців з метою відновлення та ведення бухгалтерського обліку, надання юридичних послуг та послуг помічника арбітражного керуючого в процедурі ліквідації. Комітетом кредиторів банкрута погоджено порядок залучення фахівців для здійснення арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків, а також визначено розмір оплати послуг, джерела коштів на оплату послуг та порядок відшкодування понесених витрат арбітражним керуючим на оплату послуг працівників. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучені арбітражним керуючим для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах. ОСОБА_7 звільнена з посади помічника арбітражного керуючого ДП «Золотоніський комбікормовий завод» за власним бажанням 30.04.2014, ОСОБА_8 звільнена з посади юриста ДП «Золотоніський комбікормовий завод» за власним бажанням 30.06.2014.

Кошти боржника на оплату послуг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не витрачались, у зв'язку з чим висновок комісії про завдання значної шкоди підприємству-банкруту ДП «Золотоніський комбікормовий завод» на суму 29326.86 грн., що призвело до грубого порушення інтересів підприємства-банкрута, є помилковим і жодними документами не підтвердженим. За період часу з травня 2012 року по липень 2013 року витрати арбітражного керуючого-ліквідатора ДП «Золотоніськтй комбікормовий завод» не відшкодовувались у зв'язку з відсутністю коштів у боржника.

На підставі наведеного позивач вважає висновки акту перевірки передчасними та такими, що суперечать вимогам законодавства з питань банкрутства, а тому підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відсутні.

Представник відповідача та третьої особи заперечує проти заявленого адміністративного позову, мотивуючи це тим, що призначення перевірки позивача відбулось виходячи зі змісту скарг, які стали підставою для здійснення позапланового заходу контролю щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 та з метою повного та всебічного дослідження викладених у них обставин, як наслідок визначено предмет перевірки: додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 законодавства України з питань банкрутства під час виконання ним відповідних повноважень у справі про банкрутство ДП «Золотоніський комбікормовий завод» та ТОВ «Сван-1».

Представник відповідача вважає безпідставними посилання позивача на вихід органом контролю за межі питань, необхідність яких стала підставою для здійснення перевірки, оскільки у зверненні ОСОБА_5 від 10.01.2014 № б/н порушено питання щодо законності здійснення арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень розпорядника майна ДП «Золотоніський комбікормовий завод», а саме: розгляду заяв кредиторів спільно з керівником боржника, формування та ведення реєстру вимог кредиторів, правомірності проведення зборів кредиторів без участі представника трудового колективу, звернення розпорядника майна до суду про відсторонення керівника, а також питання щодо звільнення арбітражним керуючим ОСОБА_1 під час виконання повноважень ліквідатора у даній справі працівників банкрута.

Скарга ПП «Ванстрой-ТК» б/д № б/н стосувалась невідповідності офісу арбітражного керуючого ОСОБА_1 Правилам організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 № 447/5, у зв'язку з чим кредитори ТОВ «Сван-1» були позбавлені можливості зустрітися з позивачем, який виконує повноваження розпорядника майна даного підприємства.

Зі звернення ОСОБА_6 від 08.04.2014 вбачалось, що в ході виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ «Сван-1» арбітражний керуючий ОСОБА_1 не вживає заходів щодо погашення заборгованості із заробітної плати перед працівниками боржника.

На думку представника відповідача, ознайомившись зі змістом відповідних звернень, стає очевидним те, що дослідження питань, які Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області віднесені до предмету перевірки діяльності позивача, є об'єктивною необхідністю та не порушує жодну норму чинного законодавства, що регулює порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих.

Щодо відсутності аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становище на товарних ринках, виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, представник відповідача зазначив, що під час перевірки не надано комісії доказів вжиття ним в період з 09.08.2011 до 24.07.2012 (тобто майже протягом 1 року) заходів, спрямованих на отримання від директора ДП «Золотоніський комбікормовий завод» (або осіб, які виконували на той час його обов'язки) документів, необхідних для здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника.

Відносно викладених в позові обставин щодо здійснення позивачем аналізу фінансового становища ДП «Золотоніський комбікормовий завод» на виконання вимог абз. 5 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013), представник відповідача зазначив, що комісією не зазначено в резолютивній частині акту перевірки діяльності позивача № 21 від 14.07.2014 про факт порушення ним під час виконання повноважень ліквідатора ДП «Золотоніський комбікормовий завод» вимог абз. 5 ч. 1 ст. 25 вказаного Закону, а тому обставини, викладені арбітражним керуючим ОСОБА_1 в позові відносно даного питання не мають значення для вирішення спору.

Як зазначив представник відповідача, позивачем не надано належних доказів звільнення ОСОБА_5 з посади директора банкрута у відповідності до вимог законодавства про працю України, оскільки на перевірку арбітражним керуючим надано копію трудової книжки ОСОБА_5, в якій запис про його звільнення з посади директора ДП «Золотоніський комбікормовий завод» був відсутній. Також не надано комісії доказів отримання звільненим директором ДП «Золотоніський комбікормовий завод» копії наказу про його звільнення за ініціативою власника або уповноваженого ним органу.

Щодо прийняття працівників на роботу після визнання ДП «Золотоніський комбікормовий завод» банкрутом, представник відповідача зазначив, що згідно звіту з праці за січень-лютий 2012 року, на ДП «Золотоніський комбікормовий завод» працівники були відсутні. Натомість, відповідно до копій «Звітів з праці» до органів статистики та «Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України», наданих арбітражним керуючим, вбачається, що з травня місяця 2013 року до 01.05.2014 на підприємстві працювало 2 особи: ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Позивачем також надано копії наказів, відповідно до яких ОСОБА_8 прийнято на посаду помічника арбітражного керуючого-ліквідатора банкрута з 06.05.2013, а ОСОБА_7 прийнято на посаду юриста підприємства-банкрута з 15.05.2013. Відповідно до статистичної звітності, наданої позивачем під час перевірки, вказаним працівникам нараховувалась та виплачувалась заробітна плата в сумі 29326 грн. 86 коп., з яких утримано єдиний внесок на загальну суму 1055 грн. 80 коп. При цьому у звітності з єдиного соціального внеску, яка подавалась позивачем з травня 2013 року по травень 2014 року, страхувальником є ДП «Золотоніський комбікормовий завод».

На підставі наведеного представник відповідача та третьої особи вважає, що при розгляді питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарною комісією враховано надані ним пояснення та копії документів, ступінь вини, тяжкість вчиненого проступку та наявність застосованих раніше дисциплінарних стягнень, та прийнято виважене і правомірне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача і третьої особи, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, здійснює діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 05.04.2013р. № 416.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 10.01.2014 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень у справі про банкрутство ДП «Золотоніський комбікормовий завод», Міністерством юстиції України надано Головному управлінню юстиції у Черкаській області доручення на проведення позапланового заходу контролю відносно зазначеного арбітражного керуючого № Л-883/13.2 від 04.02.2014. На додаток до цього доручення Мін'юстом України направлено на адресу Головного управління юстиції у Черкаській області скаргу ПП «Ванстрой-ТК» та доручено включити викладені у ній питання до предмету вищезазначеної перевірки.

Головним управлінням юстиції у Черкаській області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на виконання вищевказаних доручень Мін'юсту України та за її результатами складено акт № 5 від 21.03.2014. На підставі зазначеного акту Головним управлінням юстиції у Черкаській області видано розпорядження про усунення порушень від 25.03.2014 № 3.

За результатами засідання 15.05.2014 Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства юстиції України (далі - Дисциплінарна комісія) прийнято рішення про скасування висновків акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 5 від 21.03.2014, проведеної Головним управлінням юстиції у Черкаській області на підставі скарг гр. ОСОБА_5 та ПП «Ванстрой-ТК», оскільки вони не відповідають вимогам Закону.

Крім цього, Дисциплінарною комісією на підставі п. 7.7 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 р. за № 1113/23645 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 1284/5), прийнято рішення рекомендувати Департаменту нотаріату та банкрутства Мін'юсту України надати доручення на проведення перевірки діяльності позивача під час виконання повноважень у справі ДП «Золотоніський комбікормовий завод» та ТОВ «Сван-1» Головному управлінню юстиції у Кіровоградській області.

На адресу Міністерства юстиції України, окрім скарг гр. ОСОБА_5 та ПП «Ванстрой-ТК», надійшло звернення громадянина ОСОБА_6 від 08.04.2014 щодо неправомірних дій арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ «Сван-1» з питань виплати заборгованості із заробітної плати працівникам підприємства.

На підставі наведених звернень та рекомендацій Дисциплінарної комісії, Міністерством юстиції України надано Головному управлінню юстиції у Кіровоградській області доручення №13.2-32/455 від 03.06.2014 провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань, порушених у зверненнях.

На виконання вказаного доручення наказом Головного управлінням юстиції у Кіровоградській області призначено в період з 01.07.2014 до 03.07.2014 позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача під час виконання ним відповідних повноважень у справах про банкрутство ДП «Золотоніський комбікормовий завод» та ТОВ «Сван-1».

Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області направлено запит арбітражному керуючому ОСОБА_1 № 8499/01.1-1/07 від 12.06.2014, до якого додано повідомлення про проведення перевірки №21 від 12.06.2014, копії звернень, що стали підставою для її проведення. В зазначеному запиті органом контролю, окрім іншого, наведено перелік документів, які необхідно надати арбітражному керуючому ОСОБА_1 комісії відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Кіровоградській області в термін до 24.06.2014.

У встановлений органом контролю термін арбітражним керуючим ОСОБА_1 надано для перевірки пояснення № 01-12/8185 від 16.06.2014 щодо предмету перевірки та копії підтверджуючих документів, на підставі яких комісією у період з 01.07.2014 до 03.07.2014 проведено позапланову невиїзну перевірку його діяльності, про що складено довідку № 21 від 03.07.2014, в якій наведено перелік виявлених порушень. Позивач у встановлений органом контролю строк надав пояснення та заперечення №01-12/8221 від 05.07.2014 на вказану довідку.

Як встановлено в судовому засіданні, комісією на підставі довідки, з врахуванням зазначених пояснень, зауважень арбітражного керуючого ОСОБА_1 і доданих до них копій документів, складено акт позапланової невиїзної перевірки його діяльності № 21 від 14.07.2014, яким зафіксовано наступні порушення:

- абз. 6, 7 ч. 9 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013), а саме: арбітражним керуючим не надано доказів проведення аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на товарних ринках, та не вжито заходів щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства;

- абз. 10 ч. 1 ст. 25, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013), а саме: ліквідатором ДП «Золотоніський комбікормовий завод» не звільнено працівників банкрута ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в ліквідаційній процедурі, у зв'язку з чим завдано значної матеріальної шкоди підприємству-банкруту на суму 29326,86 грн., що призвело до грубого порушення інтересів банкрута;

- ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013), а саме: ліквідатором ДП «Золотоніський комбікормовий завод» не надано доказів звільнення ОСОБА_9 з посади директора та внесення відповідного запису до його трудової книжки.

Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області внесено до Департаменту нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України пропозицію № 07/01.1- 1/8999 від 15.07.2014 щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Департаментом з питань банкрутства Міністерства юстиції України підготовлено позитивний висновок щодо відповідності висновків акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 №21 від 14.07.2014 законодавству з питань банкрутства та оформлено відповідне подання № 186 від 25.07.2014 до Дисциплінарної комісії.

Згідно відомостей, які містяться у витязі з протоколу № 18/09/14 від 09.09.2014, на підставі вказаного подання Дисциплінарною комісією прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, внести подання до Мін'юсту України про застосування відповідного стягнення до позивача, Департаменту з питань банкрутства підготувати проект наказу про накладення дисциплінарного стягнення та внести відповідний запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

На підставі вказаного рішення, Міністерством юстиції України видано наказ №1566/5 від 22.09.2014 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів регулюються Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992, № 2343-XII (далі по тексту - Закон № 2343-XII).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 грудня 2011 року № 4212-VI (далі - Закон № 4212-VI) наведений Закон № 2343-XII викладено в новій редакції, яка набрала чинності 19.01.2013р.

При цьому, згідно пункту 1-1 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4212-VI положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення Закону № 4212-VI, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення Закону № 4212-VI, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.04.2011 по справі № 01/5026/839/2011 порушено провадження у справі про банкрутство боржника - ДП «Золотоніський комбікормовий завод» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Постановою цього ж суду від 24.07.2012р. вказаного боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Зазначена постанова у встановленому законом порядку оскаржена не була, а отже набрала законної сили. Зважаючи на вказані обставини, положення Закону № 4212-VI застосовуються до спірних правовідносин лише в частині продажу майна боржника в провадженні у справі про банкрутство, в решті застосовуються відповідні положення Закону № 2343-XII, які діяли до внесення змін Законом № 4212-VI, тобто до 19.01.2013р.

При цьому, спірними актами на позивача не накладено дисциплінарних стягнень у зв'язку проведенням ліквідаційної процедури ТОВ «Сван-1», а тому судом відповідні правовідносини не досліджувались.

Щодо посилань позивача на вжиття ним усіх необхідних заходів для аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на товарних ринках, виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, суд зазначає таке.

Скарга ОСОБА_5 прямо передбачає необхідність перевірки вказаного питання.

Відповідно до абзаців 6, 7 частини 9 статті 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013р.), розпорядник майна зобов'язаний аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках, виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

Вказаний аналіз здійснюється арбітражними керуючими відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006р.

В судовому засіданні встановлено, що провадження у справі №01/5026/839/2011 про банкрутство ДП «Золотоніський комбікормовий завод» порушено ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.04.2011 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, накладено арешт на все його майно, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з ненаданням директором ДП «Золотоніський комбікормовий завод» документації, яка стосується діяльності підприємства та чинення ним перешкод у виконанні обов'язків розпорядника майна, арбітражний керуючий ОСОБА_1 подав 09.08.2011р. до господарського суду Черкаської області клопотання №3041/01-839-2011 від 05.07.2011р. про відсторонення керівника ДП «Золотоніський комбікормовий завод» ОСОБА_5 від посади та покладення виконання його обов'язків на розпорядника майна боржника.

В той же час після 09.08.2011р. і по дату визнання ДП «Золотоніський комбікормовий завод» банкрутом постановою суду від 24.07.2012р., виконуючи повноваження розпорядника майна, позивач не вжив жодних заходів для здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, тоді як вказані дії позивач повинен вчинити саме під час здійснення процедури розпорядження майном боржника.

Отже, факт вказаного порушення знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Щодо твердження позивача про вихід органом контролю за межі питань, необхідність яких стала підставою для здійснення перевірки за заявою ОСОБА_5, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент виникнення підстав для перевірки) передбачено, що позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6 Порядку № 1284/5 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для проведення позапланової перевірки є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення додаткового контролю;

Абзацом 2 пункту 2.11 Порядку № 1284/5 передбачено, що предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки.

Зміст вказаних положень законодавства вказує на необхідність охоплення перевіркою питань, які порушені в скарзі. Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 у своїй скарзі звернув увагу на порушення порядку формування реєстру вимог кредиторів, на порушення позивачем прав трудового колективу банкрута брати участь у зборах кредиторів через свого представника з правом дорадчого голосу, ухилення позивача від зустрічей з працівниками, пенсіонерами, які не мали можливість оформити певні документи.

Виклавши наведені обставини, скаржник просив провести перевірку дотримання позивачем вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та у випадку виявлення порушень притягнути останнього до відповідальності.

Вищевказане дає суду підстави вважати, що скаржнику відомі обставини порушення трудових прав працівників банкрута, зокрема тих, які мають право на пенсійне забезпечення у зв'язку із звільненням з ДП «Золотоніський комбікормовий завод». Дослідження вказаних обставин обумовлює здійснення повної перевірки дотримання позивачем вимог наведеного закону у зв'язку із звільненням всіх працівників, оскільки з поданої скарги не можливо встановити права яких саме працівників банкрута порушив позивач.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 не вказав у прохальній частині скарги дотримання яких саме вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» слід перевірити.

Отже, проведення перевірки дотримання позивачем порядку звільнення працівників під час ліквідації ДП «Золотоніський комбікормовий завод» є законним.

Суд переконаний, що виявлення в ході проведення перевірки за скаргою ОСОБА_5 інших порушень трудового законодавства позивачем, ніж ті які перелічені в скарзі, не може слугувати підставою для звільнення позивача від відповідальності за такі порушення.

Суд скептично оцінює посилання позивача на неможливість внесення запису про звільнення до трудової книжки ОСОБА_5 у зв'язку з тим, що його основним місцем роботи є ПП «Артбудінвест». Так, звільнення 01.03.2011р. ОСОБА_5 з посади головного інженера-енергетика ТОВ «Черкаська птахофабрика» по переведенню до ПП «Артбудінвест» не є свідченням того, що станом на день видачі позивачем наказу №02-к/01-839 від 24.07.2012р. про звільнення ОСОБА_5 з посади директора ДП «Золотоніський комбікормовий завод» останній суміщав посаду директора з іншою посадою на ПП «Артбудінвест».

Суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці.

Згідно пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В силу положень частин 1, 2 статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

З огляду на викладене, суд погоджується з позицією відповідача, що звільнення директора ОСОБА_5 відбулось з ініціативи уповноваженого органу ДП «Золотоніський комбікормовий завод», у зв'язку з ліквідацією підприємства, а тому позивач зобов'язаний дотриматись порядку звільнення керівника. Натомість, як встановлено в судовому засіданні, позивач не видав ОСОБА_5 копію наказу про звільнення, не направив його поштою та не вжив жодних заходів для перевірки належного внесення записів у трудову книжку останнього.

Щодо законності прийняття на роботу ОСОБА_8 та ОСОБА_7, судом встановлено, що позивачем видано накази від 06.05.2013 №03-к/01-839 та від 15.05.2013 № 04-к/01-839, відповідно до яких ОСОБА_8 прийнято на посаду помічника арбітражного керуючого-ліквідатора банкрута - ДП «Золотоніський комбікормовий завод» з 06.05.2013, а ОСОБА_7 прийнято на посаду юриста цього підприємства з 15.05.2013, тобто після визнання підприємства банкрутом. Вказані особи звільнені з ДП «Золотоніський комбікормовий завод» згідно наказів від 30.06.2014 № 06-к/01-839 та від 30.04.2014 № 05-к/01-839 за власним бажанням та за згодою сторін, відповідно.

Як встановлено в судовому засіданні, в таблиці № 5 «Відомості про трудові відносини осіб», яка є додатком до Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, позивач за період перебування у трудових відносинах відображав відомості про двох працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 При цьому, страхувальником у звітах значиться ДП «Золотоніський комбікормовий завод».

В судовому засіданні судом досліджено статистичну звітність ДП «Золотоніський комбікормовий завод», надану позивачем під час перевірки, та встановлено, що вказаним працівникам нарахована заробітна плата за період працевлаштування на вказаному підприємстві, а тому суд вважає безпідставними твердження позивача про неповне з'ясування органом контролю джерел фінансування фонду оплати праці ДП «Золотоніський комбікормовий завод».

Суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності збитків у підприємства-банкрута у зв'язку з прийняттям на роботу ОСОБА_8 та ОСОБА_7, оскільки нарахована заробітна плата цим працівникам підлягає обов'язковій виплаті за рахунок коштів ДП «Золотоніський комбікормовий завод».

Більш того, згідно частини 1 статті 100 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на час прийняття працівників на роботу) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може мати помічника (помічників) на підставі трудового договору (контракту), тобто вказані положення передбачають укладення трудового договору між арбітражним керуючим та його помічником, а не працевлаштування помічника на підприємство-банкрут. Відповідно, витрати на утримання помічника покладаються на арбітражного керуючого.

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до абзаців 9, 10 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що з дня визнання боржника банкрутом розпочинається процедура звільнення працівників банкрута, тобто закон передбачає припинення будь-яких трудових відносин. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, згаданий закон не надає право ліквідатору приймати працівників на підприємство після визнання його банкрутом.

Суд переконаний, що прийняття працівників на підприємство після визнання його банкрутом суперечить основній меті Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто завершенню всіх процесів діяльності підприємства та здійсненню розрахунків з кредиторами.

Суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений можливості залучати на договірних засадах спеціалістів для належного виконання своїх обов'язків, проте таке залучення не може здійснюватись у формі прийняття працівників на роботу на підприємство банкрут, а саме по собі погодження кредиторами працевлаштування працівників не дає позивачу права порушувати вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В силу положень статті 105 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент виявлення порушень) дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно частин 1, 4 статті 108 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики. До повноважень Дисциплінарної комісії, зокрема, відноситься прийняття рішення про застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень.

Відповідно до частин 2-5 статті 107 вказаного Закону арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Частина 1 статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент виявлення порушень) визначено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до абзацу 6 пункту 7.1 Порядку № 1284/5 підставами для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є: грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

У відповідності до частини 2 статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент виявлення порушень) під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Суд переконаний та погоджується з позицією відповідача, що Дисциплінарною комісією враховано всі надані позивачем під час перевірки пояснення та документи, ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого проступку, наявність застосованих раніше дисциплінарних стягнень, а тому правомірно прийнято рішення про застосування найменш суворого дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи, що в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження виявлені та зафіксовані у висновках акту позапланової невиїзної перевірки Головного управління юстиції у Кіровоградській області № 21 від 14.07.2014 порушення позивачем вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013), суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.І. Орленко

Судді А.М. Бабич

С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 02.03.2015.