Справа № 826/20514/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 лютого 2015 року № 826/20514/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Київопорядкомплект"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Київпорядкомплект» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2014 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у податкового органу були відсутні правові підстави застосовувати приписи Податкового кодексу України в частині зарахування на погашення недоїмки, яка виникли до введення Господарським судом міста Києва мораторію на задоволення вимог кредиторів грошових коштів сплачених позивачем в погашення податкових зобов'язань. З огляду на викладене, позивач вказує, що ним повно та своєчасно сплачено узгоджені суми податкових зобов'язань.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві - заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи та з яких вбачається, що у позивача обліковувався податковий борг по платі за користування надрами в сумі 605 664,82 грн. станом на 31.12.2011, отже відповідно до п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України при погашення суми податкового боргу позивача, кошти сплачені позивачем у першу чергу зараховувались в рахунок податкового зобов'язання.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві проведено перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань ПАТ «Київпорядкомплект» за період з 01.07.2011по 01.09.2014 за результатом якої складено акт від 03.09.2014 №117/15-06/05503326 (далі акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено порушення строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами визначених в деклараціях від 24.10.2011 № (сума погашеного боргу 192436,95 грн., кількість днів затримання - 360 та сума погашеного боргу 145906,8 грн., кількість днів затримання сплати 271), від 30.07.2012 № (сума погашеного боргу 97 112,15 грн. кількість днів затримання сплати 183, сума погашеного боргу 48 794,65 грн, кількість днів затримання сплати 86), від 15.10.2013 № (сума погашеного боргу 70 317,4 грн, кількість днів затримання сплати 181, сума погашеного боргу 286 594,85 грн, кількість днів затримання сплати 85), від 20.10.2012 № (сума погашеного боргу 62 645,9 грн, кількість днів затримання сплати 180), від 17.04.2012 № (сума погашеного боргу 107 320,95 грн, кількість днів затримання сплати 177), від 12.07.2013 № (сума погашеного боргу 188 711,7 грн, кількість днів затримання сплати 177, сума погашеного боргу 92 256,4 кількість днів затримання сплати 81), від 26.01.2014 № (сума погашеного боргу 127 890 грн, кількість днів затримання сплати 173, сума погашеного боргу 110 490,4 грн. кількість днів затримання сплати 89), від 18.04.2013 № (сума погашеного боргу 259 377,3 грн, кількість днів затримання сплати 172, сума погашеного боргу 145 665,9 грн, кількість днів затримання сплати 78, сума погашеного боргу 132 353,85 грн, кількість днів затримання сплати 78), від 22.10.2013 № (сума погашеного боргу 11 731,2 грн, кількість днів затримання сплати 162, сума погашеного боргу 321 426,25 грн, кількість днів затримання сплати 91), від 23.01.2013 № (сума погашеного боргу 135 875,55 грн, кількість днів затримання сплати 89, сума погашеного зобов'язання 305 880,99 грн, кількість днів затримання сплати 88). Загальна кількість днів затримання сплати становить 360 днів, сума грошового зобов'язання - 2842 789,1 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 568 557,82 грн.

За результатом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення скарги залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що станом на 31.12.2011 у позивача обліковувалась недоїмка в сумі 605 664,82 грн.

Відповідно до ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого л Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 263.12 ст. 263 ПК України, платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 п. 263.1 ст. 263 цього Кодексу, протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачують податкові зобов'язання у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ними контролюючому органу:

- за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України;

- за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Судом встановлено наступне:

- Згідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за № від 24.10.2011р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 3 квартал 2011 р. в сумі 354 600,59 грн. Згідно платіжного доручення за № 1840 від 21.11.2011 р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

- 3гідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № від 30.07.2012р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 2 квартал 2012 р. в сумі 145 906,82 грн. Згідно платіжного доручення за № 3559 від 16.08.2012 р. задекларовану суму податку було в повному обсязі та у визначений законом строк сплачено до бюджету.

- 3гідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № ) від 16.10.2013, платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 3 квартал 2013р. в сумі 356 912,28 грн. Згідно платіжного доручення за № 1669 08.11.2013р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

- Згідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № від 22.10.2012р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 3 квартал 2012р. в сумі 395 803,31 грн. Згідно платіжного доручення за № 4065 від 13.11.2012р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

- 3гідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № від 17.04.2012р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 1 квартал 2012р. в сумі 107 320,95 грн. Згідно платіжних доручень за № 2783 від 14.04.2012р. та № 2839 від 07.05.2012р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

- Згідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № від 12.07.2013р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 2 квартал 2013р. в сумі 280 968,08 грн. Згідно платіжного доручення за № 1103 від 06.08.2013р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

- 3гідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № від 26.01.2014р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 4 квартал 2013р. в сумі 487820,25 грн. Згідно платіжного доручення за № 2204 від 12.02.2014р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

- 3гідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № від 23.01.2013р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 4 квартал 2012р. в сумі 441 756,41 грн. Згідно платіжного доручення за № 193 від 18.02.2013р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

- Згідно розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення № від 18.04.2013р., платником самостійно задекларовано податкове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення за 1 квартал 2013р. в сумі 391 731,18 грн. Згідно платіжних доручень за № 560 від 30.04.2013р. та № 638 від 18.05.2013р. задекларовану суму податку сплачено до бюджету.

Статтею 87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податку (що і було зроблено відповідачем).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій в разі їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежі або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що при сплаті позивачем податкових зобов'язань грошові кошти першочергово зараховувались на погашення недоїмки залежно від календарної черговості її виникнення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2013 у справі №5011-46/7-2013 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Київпорядкомплект» за заявою ТОВ «Юридична компанія «Гройсман і Козлєвіч», з моменту порушення провадження у справі введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, якій діє на весь час провадження у справі про банкрутство.

За визначенням ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Частиною 4 статті 12 вказаного Закону передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

- не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів, що ж стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Отже, мораторій зупиняє виконання тих грошових зобов'язань, що виникли до моменту введення мораторію.

Згідно правової позиції Пленуму Верховного Суду України, висловленої в постанові №15 від 18.12.2009 року «Про судову практику в справах про банкрутство», за змістом статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію; їх виконання для боржника є обов'язковим, але пеня, штраф та інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що застосовуються до платника податків за порушення податкового законодавства, не нараховуються, оскільки ця норма визначає конкретний проміжок часу, який відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов'язаний із його суттю.

Режим мораторію поширюється на ті зобов'язання, термін виконання яких настав (розпочався строк виконання) до дня введення мораторію, тобто якщо початок строку виконання зобов'язань припадає на дату, яка передує введенню мораторію.

З матеріалів справи вбачається, що станом на винесення ухвали про банкрутство та введення в дію мораторію у позивача обліковувалась заборгованість по платі за користування надрами місцевого значення в сумі 516 133,47 грн.

Статтею 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Конкурсними кредиторами згідно з визначенням, закріпленим у статті 1 названого Закону, є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

Позивачем в порушення вищевказаних вимог здійснювалося погашення заборгованості, що утворилась до 02.01.2013 року, за рахунок коштів, які надходили на погашення поточних зобов'язань, що спричинило виникнення заборгованості з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2013 №5011-46/7-2013 визнано кредиторами ПАТ «Київпорядкомплект»: ТОВ «Компанія з управління активами «Арт-Капітал Менеджмент», дочірнє підприємство «Зв'язок» АТАК «Київміськбуд», ПАТ «Київській річковий порт», ПАТ «ХК «Київміськбуд», ТОВ «Арісетй Компані». ТОВ «НВО Промвпровадження», ПАТ «Завод будівельних конструкцій»,ТОВ «Добробут», ПАТ «Банк «Київська Русь». Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку встановленого на їх подання, або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними.

У вказаній справі про банкрутство позивача податковим органом не заявлялися вимоги на погашення заборгованості по платі за користування надрами місцевого значення, отже заборгованість, що утворилась до 02.01.2013 з плати за користування надрами вважається погашеною.

Згідно карток особових рахунків Відповідача по платі за користування надрами місцевого значення у період з 02.01.2013 року по день звернення до суду останнім своєчасно та відповідно задекларованих зобов'язань здійснювалося перерахування грошових коштів на їх погашення, що свідчить про безпідставність висновку податкового органу про порушення позивачем строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами та як наслідок прийнятого на підставі такого висновку оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 № прийняте Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Мін доходів у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда