Справа № 201/1014/15-а
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/1014/15-а
Провадження №2-а/201/31/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Демидова С.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70 відсотків відповідно до ч.3 ст. 138 ЗУ "Про судоустрій і статус судів" від 07 липня 2010 року № 2453 з 30 грудня 2014 року на підставі довідки ТУ ДСА в Дніпропетровській області; зобов'язати відповідача на підставі ч.3 ст. 138 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453, здійснити розрахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 30 грудня 2014 року із розрахунку 90 відсотків від заробітної плати на підставі довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що Постановою Верховної Ради України від 24 грудня 2014 року його було відраховано зі штату суду на підставі поданої заяви про відставку, з правом отримання 90% щомісячного грошового утримання працюючого судді. Позивачу було відмолено у проведенні розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 30 грудня 2014 року в розмірі 90% та здійснено розрахунок в розмірі 70% від заробітної плати з посиланням на ст. 138 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" із змінами внесеними Законом від 08 липня 2011 року № 3668-УІ та Законом від 27 березня 2014 року за № 1166-VІІ. Такі дії відповідача позивач вважає такими, що порушують його конституційні права, є протиправними та суттєво звужують зміст і обсяг права судді.

Представник відповідача у наданий судом строк надав письмові заперечення, відповідно до яких з 05 вересня 2009 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". На підставі особисто наданої заяви з 30 грудня 2014 року заявнику було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, а саме в редакції Закону № 166 -VІІ від 27 березня 2014 року, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є суддею у відставці Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

На підставі особисто наданої заяви та доданих документів з 30 грудня 2014 року ОСОБА_1 було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону № 1166-VІІ від 27 березня 2014 року.

19 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати. Листом від 21 січня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська позивачу було відмовлено у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати в зв'язку з відсутністю правових підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Вимогами ст. 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 07 липня 2010 року) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 визнано неконституційними: частину третю, перше, друге, третє речення ч. 5 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 245 З-УІ у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-УІ; ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-УІ в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI; абзац другий пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-УІ, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Положення Закону України "Про судоустрій і статус судців" від 07 липня 2010 року із змінами внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08 липня 2011 року №3668- VI, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-УІ встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована, у зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Окрім цього, Конституційний Суд України 03 червня 2013 року зазначив такий порядок виконання цього Рішення: - частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2007 від 18 червня 2007 року, щомісячне довічне грошове утримання судді - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків, грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України, Законом України "Про статус суддів".

В зв'язку з тим, що редакція ч. 3 ст. 138 Закону, яка змінена Законом України № 3668 від 08 липня 2011 року була визнана неконституційною і втратила чинність з 03 червня 2013 року, до виниклих правовідносин повинно бути заснована ч. 3 ст. 138 Закону в редакції Закону України за № 2453-УІ від 07 липня 2010 року, а саме "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж: 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідачем не проведений розрахунок пенсії позивача з урахуванням норми Закону від 07 липня 2010 року стосовно розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати в розмірі 23373,42 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,19,21,22,46,55,57,58,68 Конституції України, ст.ст.6-11, 71, 99, КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 в проведені розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус судів" від 07 липня 2010 року № 2453 з 30 грудня 2014 року на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 30 грудня 2014 року за №Б-с-2872.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на підставі ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453, здійснити розрахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 30 грудня 2014 року із розрахунку 90 відсотків від заробітної плати в розмірі 23373,42 гривень на підставі довідки Територіального управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 30 грудня 2014 року за №Б-с-2872, починаючи з 30 грудня 2014 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: С.О.Демидова