Справа № 688/5399/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/5399/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Цідик А.Ю.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

17 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Швець А.І.

представника відповідача: Петриченої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернулася до Шепетівського міськрайонного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області (далі - Відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 24 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник Відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

З обставин справи встановлено, що з 10.10.1996 року Позивач працює у Грицівському вищому професійному училищі №38, була прийнята на посаду методиста. З 01.07.1999 року переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи, де працює і на даний час, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Стверджуючи, що з 10.10.1996 року по 30.06.1999 року фактично виконувала обов'язки заступника директора з навчально-виховної роботи, що є педагогічною діяльністю, та вважаючи, що має 25 років стажу педагогічної діяльності, ОСОБА_3 03.10.2014 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом Відповідача від 13.10.2014 року №3950/05 у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_3 відмовлено, оскільки період роботи з 10.10.1996 року по 30.06.1999 року, тобто 2 роки 8 місяців 20 днів не зараховується до педагогічного стажу, так як посада методиста не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №909 від 01.11.1993 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено у професійно-технічних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Тобто, посада методиста професійно-технічного навчального закладу не відноситься до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів у трудовій книжці Позивача ОСОБА_3 прийнята на посаду методиста з 10.10.1996 року, 01.07.1999 року переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Грицівського ВПУ №38.

Відтак, колегія суддів вважає, що період роботи Позивача з 10.10.1996 року по 01.07.1999 року не може бути зараховано до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Застосування в даному випадку Постанови Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 є недоцільним, оскільки нею лише конкретизовано перелік педагогічних та науково-педагогічних працівників, а не визначено, що робота на цих посадах відноситься до спеціального стажу для призначення пенсії за віком.

Крім того, Постанова Кабінету Міністрів України №909 від 01.11.1993 року не втратила чинності з прийняттям Постанови КМУ №963 від 17.06.2000 року, а тому у Відповідача немає підстав не застосовувати її під час призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти.

Посилання Позивача на Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки цей Порядок поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній. Трудова ж книжка Позивача відповідно до положень внесення записів до неї заповнена та містить необхідні відомості про періоди роботи Позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області задовольнити.

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 лютого 2015 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.