Справа № 826/13059/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/13997/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції України

на ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014року

у справі №826/13059/13-а

за позовом Державної фінансової інспекції України

до 1) Національного агентства України з питань державної служби,

2) Головного управління державної служби України

про зобов'язання виконати вимогу, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року Державна фінансова інспекція України (далі по тексту Інспекція) звернулась до суду з позовом до Національного агентства України з питань державної служби та Головного управління державної служби України, яким просила зобов'язати Національне агентство України з питань державної служби виконати п.п. 3, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20 вимоги Держфінінспекції від 21.10.2011 року № 08-14/1935.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2013 року в задоволенні клопотання Національного агентства України з питань державної служби про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пропуску строку звернення до суду відмовлено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2013року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2013 року скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов Державної фінансової інспекції України залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2013 року скасовано, позов Державної фінансової інспекції України залишено без розгляду.

При постановленні ухвали суд апеляційної інстанції виходив з пропуску Інспекцією шестимісячного строку на звернення до суду за захистом порушених прав.

Не погоджуючись з ухвалами суду другої інстанції, Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані вище ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року ат направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і наданої ним правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

За нормами частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183 2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним контрольно-ревізійним управлінням України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Головдержслужби за ІІ півріччя 2008 року, 2009 - 2010 роки та завершений звітний період 2011 року.

За результатами перевірки було складено Акт ревізії від 09 жовтня 2011 року № 08-21/36, в якому було встановлено ряд порушень.

21 жовтня 2011 року Інспекцією на адресу Головдержслужби направлено вимогу про усунення порушень №08-14/1935.

Листом від 30 листопада 2011 року № 7828/23-11 Головне контрольно-ревізійне управління України поінформовано про стан виконання заходів щодо усунення порушень, виявлених ревізією.

Листом від 24 травня 2012 року № 08-14/904 позивач звернувся до Національного агентства України з питань державної служби про надання інформації щодо усунення порушень, виявлених під час ревізії фінансово-господарської діяльності Головдержслужби. Термін для надання інформації Нацдержслужбі України визначено до 25 червня 2012 року.

Нацдержслужба України листами від 25 червня 2012 року № 3023/30-12 та від 10 серпня 2012 року № 3775/30-12 поінформувала про вжиті заходи щодо усунення порушень, виявлених в ході проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Головного управління державної служби України за ІІ півріччя 2008 року, 2009, 2010 роки та завершений період 2011 року.

У листі від 11 грудня 2012 року № 08-14/2107 Держфінінспекцією України зазначено про неповноту прийнятих заходів для усунення порушень із зазначенням таких порушень, що не усунуті.

Листом від 16 січня 2013 № 199/10-13 Нацдержслужбою України надано відповідь на поставлені питання щодо стану виконання заходів про усунення порушень, виявлених під час ревізії Головдержслужби.

Відповідач зазначає, що ні Головдержслужбою, ні Нацдержслужбою України не допущено бездіяльності щодо усунення порушень та недоліків, викладених в акті ревізії від 9 жовтня 2011 року № 08-21/36, вимоги щодо усунення яких були надіслані листом Головного контрольно-ревізійного управління України від 21 жовтня 2011 року № 08-14/1935.

Державна фінансова інспекція України, натомість вважає, що п. 3, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20 вимоги від 21.10.2011 року № 08-14/1935 до цього часу залишаються не виконаними.

Як вбачається з матеріалів справи 13 серпня 2013 року Інспекція звернулася до суду із адміністративним позовом про зобов'язання відповідача-1 виконати вимогу від 21 жовтня 2011 року № 08-14/1935.

Згідно пункту 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю, зокрема надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

За приписами пункту 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен поінформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Відповідно до абзацу другого пункту 47 Порядку про розгляд результатів ревізії та вжиті у зв'язку з цим заходи органи управління об'єкта контролю та органи виконавчої влади не пізніше ніж у місячний строк інформують відповідний контролюючий орган.

Враховуючи викладені норми, судова колегія Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що право на звернення до суду у Інспекції виникло 30.11.2011року, з часу надання Нацдержслужбою України відповідь щодо стану виконання заходів про усунення порушень.

Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в України» та Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2іі квітня 2006 року №550, не передбачено здійснення листування щодо усунення недоліків, виявлених в ході проведення ревізії, а встановлено обов'язок підконтрольної установи повідомити про їх усунення протягом місяця після надходження вимоги.

Доводами касаційної скарги зазначене вище не спростовано.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про обґрунтованість ухвали апеляційного суду та залишення позову Інспекції без розгляду. Оскільки позивачем пропущений строк на звернення до адміністративного суду, то застосування в даній справі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позову без розгляду є законним.

В зв'язку з обґрунтованістю ухвали апеляційного адміністративного суду про задоволення клопотання Нацдержслужби України щодо залишення позовної заяви Інспекції без розгляду, суд касаційної інстанції також погоджує правову позицію суду про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2013року.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судом другої інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, воно ґрунтується на вимогах норм процесуального законодавства, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції України - відхилити.

Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у справі №826/13059/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: