Справа № П/811/1514/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2015 рокусправа № П/811/1514/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року у справі № П/811/1514/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2014р. та рішення № від 25.04.2014 року про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2014 року та рішення № від 25.04.2014 року про застосування штрафних санкцій.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачем проведено документальну виїзну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №226/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 10.04.2014 року.

Перевіркою встановлені порушення позивачем: п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - внаслідок чого податковим органом визначено суму податкового зобов'язання з єдиного внеску на загальну суму 74516,09 грн., в тому числі за 2011 рік - 12145,00 грн., за 2012 рік -54709,22 грн., за 2013 рік - 7661,87 грн.; п. 138.1 пп.138.1.1 ст.138, п.177.2, п.177.3, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України - донараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 27803,03 грн., в тому числі за 2012 рік - 24490,98 грн., за 2013 рік - 3312,05 грн.

До такого висновку перевіряючи прийшли з підстав неправомірного включення позивачем до витрат витрати неопераціної діяльності - придбання запчастин та шин, а також донараховано зобов'язання з єдиного внеску за період 2011 -2013р.р., з посиланням на попередню перевірку.

За результатами перевірки прийняті: податкове повідомлення - рішення № від 25.04.2014р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 41704,55,00 грн., в тому числі за основним платежем - 27803,03 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13901,52 грн.; рішення № від 25.04.2014 р., яким позивачу застосовано штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску в сумі 82191,85 грн., в тому числі 74516,09 грн. - донарахованого внеску та 7675,76 грн. - штрафної санкції.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в якості суб'єкта господарювання виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради Кіровоградської області 12.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В02 серії №524728.

Види діяльності за КВЕД: діяльність нерегулярного пасажирського транспорту; організація перевезень вантажів; діяльність автомобільного вантажного транспорту; діяльність автомобільного регулярного транспорту Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до матеріалів справи визначено, що позивачем було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 та 2013 роки, відповідно до яких встановлено, що витрати позивача за 2012 рік становлять - 1324472,70 грн., за 2013 рік становлять - 1923295,00 грн.

Податковим органом під час перевірки зроблено висновок, що до складу задекларованих витрат за 2012 та 2013 роки, та завищено витрати за 2012 рік - на суму 59536,06 грн., за 2013 рік - на суму 384507,82 грн. витрати неопераціної діяльності - придбання запчастин та шин.

Судом першої інстанції встановлено, що основним видом діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт.

У ФОП ОСОБА_1 перебувають транспортні засоби: VOLVO FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_3; VOLVO FH-12460, реєстраційний номер НОМЕР_4; VOLVO FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_5, що підтверджуються відповідними свідоцтвами на реєстрацію транспортних засобів.

При цьому, для здійснення господарської діяльності позивачем було взято в експлуатацію у ОСОБА_2 автомобіль марки КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_6 та причіп ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_7, що підтверджується відповідними довіреностями.

З метою зберігання вказаних вище транспортних засобів, між позивачем (замовник) та ТОВ Агентство "БіКОР" (виконавець) 01.02.2011 року та 01 жовтня 2013 року укладено договори про надання послуг по відстою та зберіганню автотранспортних засобів №20 та №3.

Матеріалами справи підтверджується факт придбання, оплати та використання запчастин та витратних матеріалів у власній господарській діяльності позивача, що не заперечується відповідачем, оскільки позивач вважає, що витрати на технічне обслуговування автомобіля відносяться згідно з п.138.1 ст.138 ПК України до інших витрат, однак не вважаються витратами операційної діяльності.

Як було зазначено вище, до складу загальновиробничих витрат включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення (пп. "г" п.138.8.5 ст.138 ПК України).

Відповідно до п.14.1.138 ст.14 ПК України основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 2500 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Транспортні засоби такі як вантажні автомобілі підпадають під поняття основних засобів, якщо вони використовуються фізичною особою-підприємцем у власній господарській діяльності.

У зв'язку із використанням вищенаведених транспортних засобів у власній господарській діяльності, а саме діяльність вантажного автомобільного транспорту підставі укладених договорів, у позивача виникають витрати на утримання, ремонт та експлуатацію транспортних засобів, які в свою чергу відповідно до пп. "г" п.138.8.5 ст.138 ПК України включаються до складу загальновиробничих витрат, а тому відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України відноситься до складу витрат операційної діяльності.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що позивачем включено до складу витрат у 2012-2013 роках витрати, пов'язані із використанням автотранспортних засобі, дані витрати підтверджуються первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Щодо порушення позивачем: п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - внаслідок чого податковим органом визначено суму податкового зобов'язання з єдиного внеску на загальну суму 74516,09 грн., в тому числі за 2011 рік - 12145,00 грн., за 2012 рік -54709,22 грн., за 2013 рік - 7661,87 грн., слід зазначити наступне.

Так відповідачем донараховано зобов'язання з єдиного внеску за період 2011 -2013р.р., з посиланням у тому числі на попередню перевірку.

Податковим органом на підставі акту перевірки №460/17-1/НОМЕР_1 від 21.09.2012 року та акту перевірку №264/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 21.11.2013 року, зроблено висновок про завищення чистого доходу за 2011 рік на суму 35000,00 грн. та за 2012 рік на суму 98127,40 грн.

За результатами перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 05.12.2013 року про збільшення суму ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 14719,12 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2014року, прийнятої за результатами розгляду адміністративної справи №811/4066/13-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2013р. Рішення суду залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014р.

Оскільки судом встановлено безпідставність висновків акту перевірки в частині заниження оподаткованого доходу на суму 214743,76 грн., тому й безпідставним є висновки акту перевірки в частині того, що в порушення п.2, п.3 ст.7, п.11 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивачем на дану суму оподаткованого доходу не нараховані суми єдиного внеску у розмірі 82191,85 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.. 41, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року у справі № П/811/1514/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2014р. та рішення № від 25.04.2014 року про застосування штрафних санкцій - залишити без змін. Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення складено 24 лютого 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак