Справа № 810/6087/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6087/14 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Київської митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі - Позивач, ТОВ «Фоззі-Фуд») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Міндоходів (далі - Відповідач, Митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 14.04.2014 року №125110000/2014/010023/2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.12.2014 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, Відповідачем необґрунтовано було відкориговано митну вартість імпортованого Позивачем товару, оскільки подані ТОВ «Фоззі-Фуд» документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на тому, що судом не було надано всебічну та повну оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, згідно з контрактом від 12.03.2010 року №194 (далі - Контракт), укладеного між компанією «Стассен С.А.» (Бельгія) (Продавець) та ТОВ «Фоззі-Фуд» (Покупець), Продавець продає, а Покупець придбаває продукцію в асортименті, кількості, за цінами, у відповідності до інвойсів, що є невід'ємною частиною даного Контракту.

Приписи п. 3.1 Контракту передбачають, що товар постачається за умовами FCA Обель, Бельгія, згідно Інкотермс 2010.

На виконання умов даного Контракту Позивачу було поставлено товар (сидр) та до Митниці подано митну декларацію від 08.04.2014 року №125110000/2014/007230 (далі - МД) для митного оформлення імпортованого Позивачем за вказаним вище Контрактом товару.

Митна вартість товару Позивачем визначена за ціною договору. На підтвердження заявлених відомостей ТОВ «Фоззі-Фуд» подані, зокрема, наступні документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами (код 1602); міжнародну автомобільну накладну (CMR) (код 2730); документ, що підтверджує вартість перевезення товару (код 3007); документ, що підтверджує вартість страхування (код 3008); рахунок-фактуру (інвойс) (код 3105); пакувальний лист (код 3141); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2, № 4, № 7 (код 4103); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів (код 4104); некласифікований внутрішній договір (контракт) (код 4200); договір (контракт) про перевезення (код 4301); спеціальна ліцензія на імпорт товарів (Мінекономрозвитку України) (код 5203); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу "Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено") (код 5501); інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампів "Ввезення в Україну дозволено", або "Транзит по Україні дозволено", або "Вивезення з України дозволено") (код 5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу "Радіологічний контроль ввіз/вивіз дозволено") (код 5504); резервну позиція (код 5511); сертифікат про походження товару загальної форми (код 7011); лист виробника (код 9000); якісне посвідчення (код 9000); цінова угода № 4 (код 9000).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за результатами розгляду поданих документів Відповідачем було запропоновано декларанту надати наступні додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні документи, а саме сканкопію договору № 33 від 27.03.2012 року; страхові документи, а саме сканкопію договору № 101014611 від 06.12.2013 року.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 14.04.2014 року №125110000/2014/010023/2 з застосуванням другого методу митну вартість товару №1/1 скориговано з 1,53 євро за одиницю товару до 1,68 доларів євро за одиницю товару.

На підставі встановлених вище обставин, проаналізувавши приписи ст. ст. 53, 55, 57, 263 МК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність застосування Митницею другого методу при визначенні митної вартості імпортованого Позивачем товару за наявності можливості застосувати перший метод у зв'язку з достатністю поданих декларантом документів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписи ч. 1 ст. 52 МК України визначають, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 Митного кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товару визначено у ст. 53 МК України. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені цією ж статтею.

Як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення «метод за ціною договору не може бути використаний тому, що документи подані до митного оформлення та надані додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів». У зв'язку з викладеним Відповідачем було зобов'язано ТОВ «Фоззі-Фуд» подати додаткові документи, визначені ч. 3 ст. 53 МК України.

Разом з тим, судовою колегією враховується наступне.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6. ст. 54 МК України).

Однак, судовою колегією враховується, що Відповідач не зазначив, які саме були підстави для висновку про наявність розбіжностей чи неточностей у поданих документах. При цьому наявність обґрунтованого висновку про такі обставини є обов'язковою передумовою для витребування у Позивача додаткових документів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у запереченнях проти позову Відповідач послався на те, що подані Позивачем додаткові документи не стали підставою для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару, оскільки: замість прайс-листа було надано довідник цін; висновок ТПП про якісні та вартісні характеристики товарів від 10.04.2014 року №Ц-154 підготовлений з порушенням вимог чинного законодавства; видаткові накладні не можуть бути прийняті як підтверджуючі документи; неможливо перевірити правильність встановлення страхової суми.

Зазначені доводи Відповідача колегія суддів вважає необґрунтованими, адже чинне законодавство не містить визначення прайс-листа, а тому подання Позивачем довідника цін компанії «Стассен С.А.» (Бельгія) не суперечить вимогам, викладеним в повідомленні Митниці.

Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи Апелянта щодо невідповідності висновку Торгово-промислової палати від 10.04.2014 року №Ц-154 вимогам чинного законодавства, оскільки останній містить перелік носіїв інформації, які були використані при проведенні експертизи, а також джерела її походження.

Крім того, Митницею не зазначено, яким чином видаткова накладна повинна містити інформацію про дату ввезення товару на митну територію України.

Щодо посилання Апелянта на неможливість встановлення правильності визначення страхової суми в полісі від 03.04.2014 року №1091 колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах справи наявна копія листа страховика ПрАТ «Граве України» від 11.04.2014 року №21, яка направлялися Позивачем на виконання вимог Митниці про надання додаткових документів, де зазначено, що страхова ціна складає 363 655,00 грн.

З наведеного випливає, що Позивачем були виконані вимоги митного органу щодо необхідності подання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, у зв'язку з цим суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки Київського окружного адміністративного суду про відповідність поданих документів вимогам МК України. При цьому, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що перелік документів, встановлений ч. 3 ст. 53 МК України, подається в повному обсязі за їх наявності (згідно положень ч. 3 ст. 53 МК України), а тому у разі відсутності таких документів не може кваліфікуватися як самостійна і автоматична підстава для коригування митної вартості; з урахуванням документів і пояснень, наданих Позивачем в порядку ч. 8 ст. 55 МК України Відповідачем не доведено саме обґрунтованість прийнятого оскаржуваного рішення в частині наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, відсутність її документального вирахування і підтвердження, або наявність обставин пов'язаності осіб, які вплинули на визначення митної вартості; графа 33 оскаржуваних рішень не містить чіткого переліку вказаних документів, які саме і не було надано і яким чином це вплинуло на визначення митних складових вартості товару.

Крім того, як вже зазначалося раніше, в рішенні про коригування митної вартості товару митний орган чітко не вказав, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, в чому вони полягають та яким чином витребувані документи можуть вплинути на визначення ціни за будь-яким методом.

Згідно правової позиції Верховного суду України вказаної в постановах від 29.05.2012 року по справі №21-91а12, від 11.09.2012 року по справі № 21-262а12, яка винесена у зв'язку з неоднаковим застосуванням норм матеріального права і є обов'язковою для державних органів та судів України, суд дійшов висновку, що за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598, що визначає обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 Митного кодексу України інформація щодо обсягів експорту та імпорту конкретних видів товарів надається центральним органом виконавчої влади за їх вмотивованим запитом (одноразово) або на підставі міжвідомчих угод про інформаційний обмін (регулярно).

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного суду України та Вищого адміністративного суду України, викладену в постанові від 22.10.2013 року № 21-326а13.

Разом з тим, судова колегія вважає, що Відповідач, застосувавши метод 2а (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) визначення митної вартості, не надав будь-яких фактичних даних щодо відсутності підстав для застосування першого (основного) методу визначення митної вартості.

При цьому судовою колегією враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статтею 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частиною 2 статті 59 Митного кодексу передбачено, що при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

Поряд з цим, Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено, що згідно інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМС України аналогічні імпортовуваним Позивачем товари були визначені за іншою, ніж ТОВ «Фоззі-Фуд» митною вартістю.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.