Справа № 335/15358/14-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Бойка О.Ю. при секретарі Крижко Я.О. за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Колісніченка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДПС ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя прапорщика міліції Колісніченка Михайла Миколайовича про скасування постанови, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив визнати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №278195 від 24.12.2014 року неправомірною та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2014 року близько 12-45 год. позивач керуючи автомобілем VOLKSWAGEN Passat д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись з греблі ДніпроГЕСу в напрямку проспект Леніна здійснював правий поворот на проспект.

На перехресті вулиць впевнився у відсутності перешкод, позивач виконав поворот праворуч, в напрямку зеленої стрілки, у додатковій секції світлофора. Виконуючи маневр з урахуванням якості дорожнього полотна та кількості автомобільного потоку, рухався повільно. Під час завершення маневру, в момент коли авто вже знаходилося на пр. Леніна, бачив як маршрутний транспортний засіб, що знаходився на зустрічній смузі пр.Леніна почав виконувати розворот не заїжджаючи при цьому на смугу позивача. Маршрутний транспортний засіб знизив швидкість при виконанні розвороту дозволивши Позивачу безпечно завершити поворот.

На місці був зупинений прапорщиком міліції інспектором ВДПС ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя Колісніченком М.М., яким в подальшому складено протокол серії АП1 №804059 про адміністративне правопорушення, передбачене п.16.9 ПДР України. Та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №278195 від 24.12.2014 року, якою позивача було визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року (надалі - «Правила») та накладено адміністративне стягнення.

З пред'явленим звинуваченням позивач незгідний, оскільки вважає, що його дії відповідали Правилам дорожнього руху, зокрема п.16.10 Правил.

У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити з зазначених підстав. Відповідач позовні вимоги заперечив, зазначивши про порушення Правил зі сторони позивача, зокрема п.16.9, який передбачає необхідність надати перевагу в русі, чого не було виконано. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 24.12.2014 року близько 12-45 год. позивач керуючи автомобілем VOLKSWAGEN Passat д.н.з. НОМЕР_1, рухався з греблі ДніпроГЕСу в напрямку проспект Леніна, де здійснював правий поворот в напрямку зеленої стрілки, у додатковій секції світлофора.

Виконуючи маневр позивач мав діяти відповідно до вимог п.16.9 Правил, який передбачає, що під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

Проте, цього, як встановлено судом та не заперечено самим позивачем, виконано не було. До всього, з відеозапису правопорушення вбачається, що маршрутний транспортний засіб, що здійснював розворот на проспект Леніна був змушений зупинитися та пропустити позивача.

Посилання позивача на п.16.10 Правил є неналежними, оскільки зазначеною нормою встановлено обов'язок водія звільнити смугу в напрямку стрілки світлофора, якщо він був змушений зупинитися на перехресті чим створив перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 КАС України.

На підставі ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на встановлені обставини, доводи позивача є надуманими, оскільки останні не підтверджені жодними доказами. Позов з зазначених підстав задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163, 171, 247 КАС України, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДПС ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя прапорщика міліції Колісніченка Михайла Миколайовича про скасування постанови - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю.Бойко