Справа № 338/183/15-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/183/15-а

20 лютого 2015 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

секретаря Дякун М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Василика М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Іваниківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності сільської ради при вирішенні заяв з земельних питань, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Іваниківської сільської ради в якому просить покласти на відповідача обов'язок розглянути подану нею до сільської ради заяву від 22.12.2014 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12 га у межах села Іваниківка згідно Генерального плану села у строки та у спосіб, визначений ст. 118 ЗК України. Крім того, просить зобов'язати сільську раду надати їй викопіювання графічних матеріалів генерального плану села для долучення до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Заявлені вимоги позивачка в судовому засіданні мотивувала тим, що 22.12.2014 року подала до сільської ради інформаційний запит в якому просила надати їй в електронному або паперовому виді викопіювання з кадастрової карти або генерального плану з вказаними земельними ділянками, що запроектовані для безоплатної передачі під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах затвердженого плану села Іваниківка. Одночасно подала до сесії сільської ради чергову заяву про надання дозволу на відведення земельної ділянки для передачі їй безоплатно у приватну власність під будівництво та обслуговування жилого будинку. Однак, сільський голова відмовився надати їй викопіювання з генплану села, пославшись на те, що даний документ містить гриф «для службового користування» і у затребуваному виді не може бути їй наданий. Заява про виділення ділянки на сесію не виносилась, відповіді на свою заяву вона не отримала.

Представник відповідача Василик М.М. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Пояснив, що дійсно до сесії Іваниківської сільської ради заяви ОСОБА_1 поступали не вперше. 03.11.2014 року ОСОБА_1 подала заяву про виділення їй земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Її заява серед інших 218 заяв була винесена на сесію, що відбулась 11.12.2014 року, на якій приймались рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою із відведення земель запасу сільської ради жителям села на новому масиві. 169 таких заяв рішеннями сесії було задоволено, а ОСОБА_1 та ще 49-ти особам сесія сільської ради відмовила у відведенні земельної ділянки, оскільки їх заяви не були підтримані депутатами. Зокрема її заява набрала лише 2 голоси «за» та 11 голосів «проти». Серед причин, які обговорювались при прийнятті рішення по цій заяві, депутати сільської ради вказували на те, що в 1997 році сільською радою було виділено окремі земельні ділянки і матері і батькові позивачки. Одну з цих ділянок вони відчужили. Крім того, братові позивачки також було надано сільською радою земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку. Тому, за відсутності можливості надати земельні ділянки усім бажаючим, депутати вважали справедливим виділити земельні ділянки іншим жителям села. 22.12.2014 року позивачка подала до сільської ради чергову заяву, таку ж за змістом, тому він повідомив їй, що підстав для повторного розгляду її заяви немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного Кодексу України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України. Так, у разі зацікавлення у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, громадянин подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Таке рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення ОСГ чи інших цілей, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Як встановлено судом, 22.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до сільської ради про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12 га у межах села Іваниківка згідно Генерального плану села. Одночасно подала інформаційний запит про надання їй інформації щодо отримання викопіювання з кадастрової карти або генерального плану села з нанесенням ділянок, що відводяться для безоплатної передачі для житлового будівництва.

Відповідно до діючого законодавства, генеральний план - це головний документ в системі містобудівної документації на місцевому рівні. Він описує сучасний стан населеного пункту, визначає принципові напрямки розвитку, планування і забудови на майбутні 15-20 років. Генплан є нормативно-правовим актом. Його нормативна природа обумовлена тим, що він є офіційним письмовим документом, прийнятим уповноваженим на це суб'єктом нормотворення (місцевою радою) у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою. Генплан спрямований на регулювання суспільних відносин (будівництво, землекористування, просторове планування) та містить норми права. Він має неперсоніфікований характер, розрахований на неодноразове застосування та є обов'язковим для всіх організацій та установ, які здійснюють будівництво на території міста та використовують земельні ділянки для інших потреб. Пункт 11 статті 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується шляхом його розміщення на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, а також у загальнодоступному місці у приміщенні такого органу, крім частини, що становить державну таємницю та належить до інформації з обмеженим доступом відповідно до законодавства. Зазначена частина може включатися до складу генерального плану населеного пункту як окремий розділ. Згідно ст. 12 ЗУ «Про планування і забудову територій» генеральним планом населеного пункту визначаються серед іншого питання щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій;вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок; організують розроблення та затвердження місцевих правил забудови, детальних планів території, планів червоних ліній, іншої містобудівної документації та проектів.

Оскільки позивачка клопотала про надання їй викопіювання з генерального плану або кадастрової карти маючи намір дотриматись вимог ст. 118 ЗК України, яка вимагає подання таких документів до заяви про відведення земельної ділянки, то сільська рада не мала підстав відмовляти у отриманні такої інформації посилаючись на гриф документу «ДСК», оскільки позивачка не претендувала на весь документ, а лише на його складову (викопіювання елементів картографічних матеріалів), які необхідні для того, щоб обґрунтувати свою заяву. Тому дії сільської ради стосовно відмови у наданні такої інформації є неправомірними.

Оцінюючи письмову відмову, яка надана ОСОБА_1 сільським головою на її заяву про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки, суд вважає за необхідне вказати на те, що не зважаючи на те, що така заява подана на ім'я голови сільської ради, її розгляд є виключною компетенцією сесії сільської ради, оскільки вона підлягає розгляду не в порядку Закону України «Про звернення громадян», а в порядку, визначеному ст. 118 Земельного Кодексу України. Сільський голова в такому випадку, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», уповноважений лише внести питання до порядку денного сесії, а не одноособово приймати рішення і надавати відповідь заявниці. Посилання представника сільської ради на те, що аналогічна заява уже розглядалась на попередній сесії сільської ради і не була задоволена, не може бути підставою для відмови у винесенні цього питання на сесію, оскільки обмежень у розгляді повторних заяв законодавством не передбачено.

Таким чином,з метою реалізації свого права на одержання земельних ділянок із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, позивач вправі звертатись до сесії сільської ради в порядку, визначеному ч.6 ст.118 ЗК України з клопотанням про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а сільська рада, як орган місцевого самоврядування, своїм рішенням має розглянути це питання і прийняти відповідне рішення, оскільки лише рішенням самоврядного органу може бути вирішено земельне питання і це є виключною компетенцією ради на здійснення права власності від імені українського народу на управління землями, що передбачено Конституцією України.

На підставі наведеного, ст.13, 118 ЗК України, ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст.171, 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Іваниківську сільську раду розглянути на сесії заяву ОСОБА_1 від 22.12.2014 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12 га у межах села Іваниківка згідно Генерального плану села у строки та у спосіб, визначений ст. 118 ЗК України.

З метою забезпечення розгляду вказаної заяви, надати ОСОБА_1 викопіювання графічних матеріалів з генерального плану села щодо масиву земельних ділянок, які запроектовані для відведення під житлову забудову.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя