Справа № 2а-2255/11
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/34658/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2014 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року

у справі № 2а-2255/11

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби

Головного управління юстиції у Львівській області

про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 04 січня 2012 року у справі № 2а-2255/11 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року у справі №2а-2255/11 постанову Залізничного районного суду м. Львова від 04 січня 2012 року у зазначеній справі скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з врахуванням змін та доповнень до чинного законодавства України.

В лютому 2014 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестак Олег Володимирович звернувся до суду із поданням про зміну порядку і способу виконання виконавчого листа № 2-а-2255/11 виданого 07 березня 2013 року Залізничним районним судом м. Львова.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2014 року подання задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року, зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Львівській провести перерахунок та виплату позивачу пенсії із врахуванням змін та доповнень до чинного законодавства України на зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з 01 червня 2011 року з урахуванням збільшення розміру премій з 10 до 90% посадового окладу.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі № 2а-2255/11 ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2014 року у зазначеній справі залишено без змін.

При ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій виходили з обґрунтованості Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестака Олега Володимировича своїх вимог, оскільки зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалами судів попередніх інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестака Олега Володимировича про зміну порядку і способу виконання судового рішення відмовити.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року скасована постанова суду першої інстанції і задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України: зобов'язано УПФ України у Львівській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з врахуванням змін та доповнень відповідно до чинного законодавства України. На вимогу позивача Залізничним районним судом м. Львова 07 березня 2013 року виданий виконавчий лист, на підставі якого 21 березня 2013 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження.

Зазначене судове рішення боржником не виконано, оскільки резолютивна частина рішення є незрозумілою, так як судом не зазначено, відповідно до якого нормативно-правового акту слід провести перерахунок та виплату пенсії.

У відповідності з нормами статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Стаття 263 Кодексу адміністративного судочинства України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак основними обставинами для цього слід вважати такі, що роблять виконання судового рішення неможливим.

З огляду виданого на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року виконавчого листа вбачається, що управління Пенсійного фонду України у Львівській області зобов'язано провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з врахуванням змін та доповнень до чинного законодавства України, тобто не визначено всіх відомостей необхідних для виконання судового рішення, а тому виконання рішення у спосіб і порядок, встановлений судовим рішенням є неможливим.

Враховуючи наведені норми права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з правовою позицією судів попередніх інстанцій про необхідність змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом зміни із «зобов'язання УПФ України у Львівській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з врахуванням змін та доповнень до чинного законодавства України» на зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з 01 червня 2011 року з урахуванням збільшення розміру премій з 10 до 90 % посадового окладу, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року і наказу Міністра оборони України № 355 від 25 червня 2011 року.

Із матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права. Також відсутні підстави вважати, що цими судами допущені порушення норм процесуального права.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі № 2а-2255/11 - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді