Справа № 822/434/15
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/434/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.,
при секретаріДехтярук В.В. ,
за участі: представника позивача представника відповідачаВірстюка Д.Д., Кота А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області Кота А.М., протиправними та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 46161320 від 31.01.2015 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що при виконанні рішення Ярмолинецького районного суду від 12.03.2012 року яким вирішено нарахувати і виплатити ОСОБА_5, компенсацію за порушення строків щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 46161320 від 31.01.2015 року.

Постанова винесена в зв'язку з тим, що боржник не виконав рішення в добровільному порядку.

Позивач не має можливості самостійно виконати рішення суду в частині виплати коштів ОСОБА_5, з об'єктивних підстав.

Фінансування судів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, видатки на утримання судів у державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо кожного суду загальної юрисдикції.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України забезпечує належні умови діяльності місцевих судів області.

Відповідно до підпункту 2 пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, виконання рішень судів можливе лише за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

На даний час у територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області відсутні паспорт зазначеної бюджетної програми та відповідні кошторисні призначення, хоча надіслано до Державної судової адміністрації України розрахунок суми необхідної для виплати ОСОБА_5, для відкриття фінансування за КПКВ 0501150 та виплати заборгованості відповідно рішення суду.

За таких обставин позивач вважає, що дії відповідача по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору є протиправними, в зв'язку з чим постанову необхідно скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши суду, що при виконанні рішення Ярмолинецького районного суду від 12.03.2012 року яким вирішено зобов'язати відповідача-територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести нарахування і виплату ОСОБА_5, компенсації за порушення строків щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області виніс постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 46161320 від 31.01.2015 року.

Постанова винесена в зв'язку з тим, що боржник не виконав рішення у добровільному порядку.

Позивач не має можливості самостійно виконати рішення суду в частині виплати коштів ОСОБА_5, з об'єктивних підстав.

Фінансування судів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, видатки на утримання судів у державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо кожного суду загальної юрисдикції.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України забезпечує належні умови діяльності місцевих судів області.

Відповідно до підпункту 2 пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, виконання рішень судів можливе лише за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

На даний час у територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області відсутні паспорт зазначеної бюджетної програми та відповідні кошторисні призначення, хоча надіслано до Державної судової адміністрації України розрахунок суми необхідної для виплати ОСОБА_5, для відкриття фінансування за КПКВ 0501150 та виплати заборгованості відповідно рішення суду.

За таких обставин позивач вважає, що дії відповідача по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору є протиправними, в зв'язку з чим постанову необхідно скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду, що дії відповідача при прийнятті постанови про стягнення виконавчого збору з позивача відповідають вимогам чинного законодавства.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області 21.01.2015 року відкрив виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Ярмолинецького районного суду № 2221/367/2012 від 31.12.2014 року.

В строк наданий на самостійне виконання рішення суду, боржник виконав його але тільки в частині нарахування компенсації, а в частині виплати такої компенсації стягувачу рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Оскільки боржник самостійно не виконав рішення суду у строк, встановлений частиною 2 статті 25 цього Закону, державний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

За таких обставин у задоволені позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Статтею 1, частинами 1, 2 статті 2 цього Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб)-це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1, пункту 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

ОСОБА_5, звернувся до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області з письмовою заявою від 05 січня 2015 року, яка зареєстрована у відділі 12 січня 2015 року, з проханням прийняти до примусового виконання виконавчий лист виданий Ярмолинецьким районним судом 31.12.2014 року за № 2221/367/2012, яким вирішено зобов'язати відповідача-територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести нарахування і виплату ОСОБА_5, компенсації за порушення строків виплати належного йому щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно, для чого разом із заявою подав для виконання виконавчий лист по справі № 2221/367/2012 від 12.03.2012 року, отриманий стягувачем 31.12.2014 року.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника-у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Вимоги до виконавчого документа, місце виконання рішення, підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання, строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановленні статтями 18, 20, 21, 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Так як до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області надійшла письмова заява стягувача про примусове виконання рішення суду, державний виконавець згідно із обов'язком визначеним статтею 25 Закону прийняв до виконання виконавчий документ і відкрив виконавче провадження, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46161320 від 21.05.2015 року про примусове виконання виконавчого листа № 2221/367/2012.

Боржнику встановлено добровільно виконати рішення в строк до 28.01.2015 року.

Боржник в строк визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження виконав рішення суду частково, а саме: провів розрахунок необхідної виплати стягувачу за період з січня 2005 року по листопад 2011 року для відкриття фінансування за КПКВ 0501150 «Виконання рішення судів на користь суддів» та не виконав його в частині виплату ОСОБА_5, компенсації за порушення строків виплати належного йому щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

В зв'язку з тим, що боржник-територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області не виконав рішення суду за виконавчим листом ВП № 4661320 від 31.01.2015 року в частині виплати ОСОБА_5, компенсації за порушення строків виплати належного йому щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 1360 грн.

Як зазначено вище, стягнення з боржника виконавчого збору у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, передбачене частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», тому суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для того щоб визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області Кота А.М., протиправними та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 46161320 від 31.01.2015 року.

При вирішенні спору суд не бере до уваги пояснення представника позивача, враховуючи наступне.

Виконання рішення суду не залежить від того яким чином і в якому обсязі проводиться фінансування судів та наявності коштів на відповідних рахунках.

Частиною 2 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, а також у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання встановлені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 року (частина 1 статті 1 цього Закону).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

За змістом статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вбачається, що виконання рішень суду за нормами такого Закону здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень-за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду і можливе тільки у разі стягнення коштів з боржника-державного органу, або вчинення певних дій щодо майна, боржником за яким є державний орган, тобто у рішенні суду повинна бути зазначена конкретна сума коштів яка підлягає стягненню, або конкретне майно відносно якого повинні бути вчиненні певні зазначенні дії.

Рішення Ярмолинецького районного суду має зобов'язальний майновий характер, тому повинно виконуватися за правилами Закону України «Про виконавче провадження», а не за правилами «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» № 845 від 03.08.2011 року та «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», затвердженого постановою кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, якими передбачено стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, а не виконання рішень суду зобов'язального майнового характеру.

Аналізуючи все в сукупності, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та повністю недоведений у судовому засіданні, тому у його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 11, 17, 19, 25, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», «Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», «Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 25.02.2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2015 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський