Справа № 820/16937/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 820/16937/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Старостіна В.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Західної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/16937/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Світло Шахтаря"

до Західної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Світло Шахтаря" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом та просить суд визнати протиправними податкові повідомлення - рішення Західної ОДПІ м. Харкова від 22.09.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) у сумі 407 748 грн. та податкове повідомлення-рішення від 23.09.2014 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість (ПДВ) у розмірі 217794 грн., скасувати їх.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Світло Шахтаря" задоволено. Скасовано податкові повідомлення рішення прийняті Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 22.09.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 407748,0 грн., та від 23.09.2014 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість (ПДВ) у розмірі 217794,0 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Світло Шахтаря" сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, вважає, що суд при винесенні цього судового рішення порушив норми матеріального і процесуального права та просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. скасувати, прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого об'єднання «Світло Шахтаря», код за , з питання правомірності відображення в податковому обліку, у т.ч. формування валових витрат з податку на прибуток та податкового кредиту з ПДВ, операцій з придбання товарів у ТОВ «Сапсан-Юг» () за період грудень 2013 р., та їх використання у господарській діяльності.

Відповідно до висновків вищевказаного акту, встановлено наступні порушення ТОВ Науково - виробничого об'єднання «Світло Шахтаря»: заниження податку на додану вартість у сумі 489626 грн., у т.ч., за грудень 2013 р. у сумі 489626 грн. за рахунок порушення вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України,«Порядку заповнення податкової накладної»,затвердженого Наказом ДПА України № 969 від 21.12.2010 р.,зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 р. М» 1401/18696 внаслідок неправомірного віднесення ТОВ «НВО «Світло Шахтаря» до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Сапасан - Юг» (), що призвело до нарахування податку на додану вартість в сумі 271832,0 грн., в т.ч.: за грудень 2013 р. у сумі 271832,0 грн.,- зменшення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 19 Декларації): за грудень 2013 р. у сумі 258781 грн. - зменшення залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд.24 Декларації): за січень 2014 р., у сумі 217794 грн.

На підставі вищевказаних висновків контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення №22.09.2014 року № та від 23.09.2014 року №.

Підставою для встановлення порушення та винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень слугував висновок відповідача про те, що транспортні та супроводжувальні документи оформлені неналежним чином, а саме товарно-транспортні накладні оформлені в довільній формі, в кожній ТТН підприємством не заповнені коди Автопідприємства, Замовника, Вантажовідправника, Вантажоодержувача, відсутній розділ «вантажно-розватажувальні операції», що не відповідає вимогам Наказу Мінтрансу України спільно з Міністерством статистики України від 29.12.1995 р. № 488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля» та не надає змогу встановити ким та яким чином здійснювались вантажно-розватажувальні операції та ув'язати перевезення саме з податковими та видатковими накладними, наданими до перевірки, що може свідчити про дефектність зазначених документів та не дає змогу підтвердити факт здійсненого транспортування ТМЦ. Також, згідно отриманих довідок від ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 16.04.2014 р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "САПСАН - ЮГ" () за період діяльності з 01.01.2013р. по 28.02.2014 р.» та від 25.06.2014 р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "САПСАН - ЮГ" () за період діяльності з 01.01.2013 р 30.04.2014 р.» Західна ОДПІ м. Харкова робить висновки, що операції з придбання ТОВ «НВО «Світло шахтаря» (олії соняшникової нерафінованої) у ТОВ "САПСАН - ЮГ" () за грудень 2013р. не мають реальності здійснення господарських відносин з придбання товарно-матеріальних цінностей та мають ознаки проведення безтоварних операцій, тому ТОВ «НВО «Світло шахтаря» не мало можливості отримати товар (олію соняшникову нерафіновану).

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з дотримання позивачем вимог чинного законодавства при формуванні податкового кредиту на підставі отриманих від контрагенту податкових накладних та про необґрунтованість висновків акту перевірки щодо встановлених порушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до вимог стаття 185.1 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт);

г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт);

ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України;

д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно статті 187.1. Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від'ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об'єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов'язання) та від'ємником (податковим кредитом). Від'ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії -"віднімання", и в силу дії об'єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Відповідно до п. 201.1, ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.6, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " № 996 від 16.07.1999 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), має таке юридичне значення при обов'язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість в порядку, встановленому статтею 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче об'єднання «Світло - Шахтаря» зареєстроване виконавчим комітетом Харківської міської ради 01.11.2004 року, про що видано свідоцтво, перебуває на обліку в Західній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області та є платником податку на додану вартість.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Сапсан - Юг" (продавець) та між товариством з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче об'єднання "Світло - Шахтаря" (покупець) укладено договір №1712/01 від 17.12.2013 року .

Відповідно до умов договору продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити олію соняшникову нерафіновану першого сорту в порядку та на умовах передбачених даним договором. Товар вироблено з насіння урожаю 2013 року. Одиниця виміру кількості товару - метрична тонна. Ціна 1 тн. Товару - 7650,0 грн., у т.ч. ПДВ - 20%, в ціну Товару входить доставка. Загальний обьом поставки - 380,0 метричних тон +/- 5%. Загальна сума Договору складає 2907000,0 грн. +/- 5% від загального об'ому поставки, у т.ч. ПДВ - 20%.

Згідно п.п.3.1 Договору Продавець забезпечує поставку Товару автотранспортом на умовах СРТ - ТОВ МГ1 «Термінал - Укрхарчозбутсировина» (Термінал). Грузоотримувач: ТОВ МП «Термінал - Укрхарчозбутсировина». Адреса вигрузки: вул.Набережна,27,с.Галіцинове, Жовтневий район, Миколаївська область, Україна (Пункт Поставки). Термін «Фрахт/перевезення оплачене до» або Умови СРТ поставки означає, що продавець надасть товар названому їм перевізнику

В підтвердження виконання вимог договору надано видаткові накладні № 290 від 18.12.13 р на суму 793458,00 гри. (в т.ч. ПДВ - 132243,00 грн.), № 291 від 19.12.13 р. на суму 2144295,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 357382,50 грн.) на поставку товару (олія соняшникова нерафінована), податкові накладні на поставку товарів № 87 від 18.12.13 р. на суму 793458,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 132243,00 грн.) та № 88 від 19.12.13 р. на суму 2144295,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 357382,50 грн.), виписки з банку , платіжні дорученням, акти наданих послуг тощо.

Частиною 2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Відповідно до абз.27 п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджено наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568; далі за текстом -Правила №363) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Підпунктом 11.1 п.11 Правил №363 визначено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Під словом "перевізник" в умовах СРТ поставки розуміється будь-яка особа, яка на підставі дого¬вору перевезення бере на себе зобов'язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Згідно правил тлумачення умов СРТ поставки, у випадку здійснення перевезення в погоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбудеться в момент передачі товару в піклування першого з них. За умовами СРТ поставки на продавця покладає обов'язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін, умови СРТ поставки, може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Виконуючи правила перевезення на умовах СРТ перевезення товару від Продавця до Грузоотримувача відбулося частково самим продавцем, а частково найманим перевізником, про що свідчать товарно- транспортні накладні ТТН № 01АБ - 064 від 18.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 060 від 17.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 065 від 18.12.2013 р., ТТН № 01АБ -066 від 18.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 067 від 18.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 068 від 18.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 069 від 19.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 070 від 19.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 1066 від 18.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 163648 від 17.12.2013 р., ТТН № 01 АБ - 163649 від 17.12.2013 р., ТТН № 01АБ - 163650 від 17.12.2013 р., які містяться в матеріалах справи.

Крім того, додатковим підтвердженням здійснення перевезень товару та його одержання Вантажо одержувачем є акт звірки поставок та відвантажень олії рослинної станом на 31.12.13 р. та Реєстр прийо му на зберігання за грудень 2013 р., якими Вантажоодержувач - ТОВ МП «Термінал - Укрхарчозбутсиро вина» підтверджує факт отримання Товару на свої термінали з переліком товарно-транспортних наклад них, за якими Товар було перевезено та одержано.

Товар в подальшому було використано у власній господарській діяльності, а саме між товариством з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче об'єднання "Світло - Шахтаря" (продавець) та компанією OLEOS TRADING LIMITED (покупець) укладено договір №1309/12 від 13.09.2013 року відповідно до умов якого, продавець зобов'язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити сиру нерафіновану олію з насіння соняшника урожаю 2013 року.

В підтвердження виконання зазначеного договору позивачем до матеріалів справи надано ветеринарне свідоцтво ВДР-00 № 983777 від 03.10.13р., експертний висновок № 4328 в/1-2 від 03.10.2013 р., звіт про результати досліджень № 12/09-02 від 12.09.13 р., експертний дозвіл № 51280/06/6 від 10.09.13 р., реєстр прийняття на зберігання за грудень 2013р., Реєстр приходу до резервуару 01.09.13-20.12.13 р., акт звірки поставок та відвантажень олії рослинної станом на 31.12.13 р. , банківські виписки та митну декларацію.

Також, між позивачем (замовник) та Миколаївським підприємством "Термінал - Укрпіщебитсировина" (виконавець) укладено договір на оформлення олії соняшникової по зовнішньоекономічним контрактам замовника, яке переміщується через митний кордон України в Миколаївській митниці, а також по оформленню сертифікатів походження при експорті вантажу, згідно з інструкцій покупець/отримувач з зовнішньоекономічному контракті (а.с.87-88). В підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано до суду: податкову накладну, виписку банку, акт звірки поставок та відвантаження олії станом на 31.12.2013 року, бухгалтерську довідку, реєстри прийняття та зберігання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом -Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

ТОВ "Сапсан - Юг" на момент здійснення господарських операцій зареєстровано в Єдиному державному реєстрі, має свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Здійснення платником податків навмисних збиткових фінансово-господарських операцій матеріалами справи не підтверджується. Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив, адже добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб'єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов'язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що господарські операції позивача з ТОВ "Сапсан - Юг" мали реальний характер, пов'язані з господарською діяльністю позивача, а відтак позивачем правомірно віднесено суми податку, сплаченого у зв'язку з придбанням товару до податкового кредиту.

Тобто, факт реальності господарської операції за участю позивача з ТОВ "Сапсан - Юг" повністю підтверджено залученими до матеріалів справи первинними документами.

Жоден чинний на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин нормативно-правовий акт не ставив виникнення у платника податків права на формування податкового кредиту в залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Загальним принципом юридичної відповідальності є вина особи в порушенні законодавчо встановленого імперативного правила поведінки. Закон не передбачає відповідальності за винні дії іншої особи при тому, що реальність господарської операції за участю позивача з ТОВ "Сапсан - Юг" повністю підтверджена залученими до матеріалів справи первинними документами.

Добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього законами обов'язку щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) вступає у зв'язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання такого обов'язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом. У разі якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення отриманих ним у ціні товару відповідних сум ПДВ до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового зобов'язання.

Посилання відповідача на акти податкового органу про неможливість проведення зустрічних звірок та перевірок позивача, з яких вбачається, що висновки про відсутність у цих суб'єктів можливості здійснювати господарські операції з позивачем зроблено без фактичного здійснення перевірки, без дослідження первинної бухгалтерської документації, колегія суддів не приймає до уваги , оскільки відповідно до п.п. 4.4 п.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом ДПА України від 22.04.2011р. за №236 визначено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від підписання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає заходів, передбачених актами ДПС України.

Таким чином, актом про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Крім того, Додатком 3 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами держаної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом ДПА України від 22.06.2011 р. №236 чітко встановлений зразок форми акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, яким не передбачена можливість висновку щодо реальності (нереальності) вчинення господарських операцій платником податків. При цьому, іншого порядку дій податкового органу, як суб'єкта владних повноважень, у спірних взаємовідносинах не передбачено.

Суд зазначає, що в акті перевірки позивача податковий орган не вказав первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що підтверджують наявність фактів порушень ним норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а лише посилається на акт перевірки іншого податкового органу, який не є первинним документом.

Дані перевірок контрагентів позивача іншими податковими органами не можуть бути підставою для висновку про визнання податкового кредиту непідтвердженим.

Доказами порушення правил формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не дані актів перевірок інших податкових органів.

Відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договором та наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного Управління Міндоходів у м. Києві щодо проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-Юг», за результатами якої складено Акт №425/22-03/34059455 від 25.06.14 року. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного Управління Міндоходів у м. Києві щодо коригування показників податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-Юг» в інформаційній базі даних «Податковий блок» на підставі Акту №425/22-03/34059455 від 25.06.14 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного Управління Міндоходів у м. Києві відновити показники податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-Юг» в інформаційній базі даних «Податковий блок», які були змінені на підставі Акту №425/22-03/34059455 від 25.06.14 року.

Тобто, колегія суддів зазначає, що позивач виконав усі необхідні умови, передбачені Податковим кодексом України, які надають йому правові підстави для нарахування податкового кредиту , в його діях не має порушень вимог Податкового кодексу України, відповідно позивачем правомірно сформовано податковий кредит.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення Західної ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 22.09.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 407748,0 грн., та від 23.09.2014 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість (ПДВ) у розмірі 217794,0 грн. не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/16937/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.02.2015 р.