Справа № 296/9745/14-а
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/9745/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Чернюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання протиправними дій щодо виключення з квартирного обліку, скасування рішення та про зобов'язання поновити на квартирному обліку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, та з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати протиправним виключення виконавчим комітетом Житомирської міської ради його та його смію в складі 4 осіб з квартирного обліку; скасувати пункт 4 рішення №345 від 20.08.2014 року виконавчого комітету Житомирської міської ради; зобов'язати виконавчий комітет Житомирської міської ради поновити його та його сім'ю в складі 4 осіб на квартирному обліку з моменту взяття на облік до загальної черги за №3077 з 16.02.1994 року, в окремому списку позачергового отримання житла, протягом року з дня подання заяви за №25 з 11.12.2003 року (а.с. 33-36, 150-151).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач у складі сім'ї з чотирьох осіб, а саме дружини ОСОБА_3, синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1994 року перебував на квартирному обліку в загальній черзі. В 2003 року позивача також було включено до списку позачергового одержання житла протягом року, як постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії. Незважаючи на те, що позивача було засуджено до позбавлення волі на строк понад 6 місяців, а його дружину та дітей знято з реєстрації в м.Житомирі, він та його сім'я мають право на забезпечення житлом, оскільки зміна місця проживання відбулася на підставі вироку суду, а відсутність реєстрації не може бути підставою для зняття з квартирного обліку, так як особа має право на отримання житла і у разі фактичного проживання у певній місцевості. Підстави з яких було знято позивача та членів його сім з квартирного обліку є дискримінаційними. Позивач зазначає, що приймаючи рішення про виключення з квартирного обліку відповідач не врахував наявність у нього статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та позбавив права на отримання житла впродовж року згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В судовому заїданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та в уточненнях до позовної заяви. При цьому вказав, що незважаючи на розірвання шлюбу з ОСОБА_3, а також на повноліття його синів, він має право ставити вимогу про зобов'язання відповідача поновити на квартирному обліку його у складі сім'ї з чотирьох осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав викладених в письмових поясненнях на позовну заяву (а.с.125-126). Зокрема вказала, що рішення про виключення позивача та його сім'ї з квартирного обліку є правомірним, оскільки приймалося з підстав визначених в Житловому кодексі України. Наявність в позивача права на отримання житла впродовж року, як особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, залежить від перебування на квартирному обліку в загальність черзі. Крім того вказала, що позивач фактично звернувся з позовом також і в інтересах третіх осіб, хоча не уповноважений на це.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися за адресою місця фактичного проживання.

Неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані по справі докази і їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.02.1994р. №29 ОСОБА_4 в складі сім'ї з трьох осіб було взято на квартирний облік до загальної черги за №3421 та одночасно до пільгової черги як працівника правоохоронних органів за № 1266 (а.с. 208).

Частиною першою статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року для встановлення пільг і компенсацій визначено категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В силу вимог пункту 1 цієї частини до категорії 1 віднесені інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою та хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 20 цього Закону особам, віднесеним до 1 категорії, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як позачергове забезпечення житловою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Такі особи забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1589 від 31.12.1996 року (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до пункту 1 цього Порядку, додаткова житлова площа надається: 1) особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) сім'ям, що втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа громадян, віднесених до категорії 1; 3)сім'ям, у складі яких є діти, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та потребують особливого догляду.

В силу вимог пункту 2 Порядку, особи, сім'ї, зазначені у пункті 1 цього Порядку, для одержання додаткової жилої площі повинні перебувати на квартирному обліку для поліпшення житлових умов.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що з метою раціональнішого використання коштів, що спрямовуються на поліпшення житлових умов осіб, сімей, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації ведуть реєстри осіб, сімей, зазначених у пункті 1 цього Порядку. До реєстрів вносяться такі дані: прізвище, ім'я та по батькові особи, дата зарахування її на квартирний облік на загальних підставах і дата зарахування її на квартирний облік на пільгових умовах, склад сім'ї, номер і серія посвідчення постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, група інвалідності, відомості про займане житло (загальна і жила площа), адреса.

Отже, підставою для реалізації права на отримання житла згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є потреба в поліпшенні житлових умов та перебування, у зв'язку з цим на квартирному обліку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та є інвалідом 3 групи, що підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 від 13.08.2003 року, а тому має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року (далі за текстом - Закон) (а.с.60, 61).

У зв'язку з цим, відповідно до ст. 46 Житлового кодексу Української PCP та пункту 10 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11 грудня 2003 року №750 ОСОБА_1 включено до списку позачергового одержання житла протягом року з дня подання заяви та включено до складу його сім'ї сина У зв'язку з цим, відповідно до ст. 46 Житлового кодексу Української PCP та пункту 10 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11 грудня 2003 року №750 ОСОБА_1 включено до списку позачергового одержання житла протягом року з дня подання заяви та включено до складу його сім'ї сина ОСОБА_5, 1994р. (а.с. 188, 189). ОСОБА_6, 1994р. (а.с. 188, 189).

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2009р. ОСОБА_1 був засуджений Житомирським районним судом до 11 років позбавлення волі (довідка а.с. 169), при цьому зареєстроване місце проживання значиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 210).

Згідно листа Комунальної установи "Центральна дитяча міська лікарня" від 17.06.2014р. №911 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зняті з реєстраційного обліку в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Відсутність реєстрації третіх осіб підтверджується також довідкою управлінням ДМС в Житомирській області від 26.11.2013р. №37/13520 (а.с. 170).

Тому, встановивши дані обставини, виконавчий комітет Житомирської міської ради рішенням від 20.08.2014 року № 345 "Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання" ОСОБА_1, у складі сім'ї з 4 осіб було знято з квартирного обліку (а.с.135).

Згідно з списком громадян, знятих з квартирного обліку за місцем проживання, які втратили право перебування на квартирному обліку, підставою для зняття з квартирного обліку ОСОБА_4 та його сім'ї стало засудження ОСОБА_4 до позбавлення волі на строк понад шість місяців (довідка Менської виправної колонії № 91 від 25.04.14 № 84), сім'я в м. Житомирі не значиться (лист управління Державної міграційної служби в Житомирській області від 26.11.13 № 37/13520, довідка КУ "Центральна дитяча міська лікарня" від 17.06.14 № 911) (а.с.136).

Згідно п. 2 та п.4 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу України, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або випадку засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання.

Пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470 (далі за текстом - Правила обліку громадян) також визначено, що громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української PCP; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Отже, підстава з якої було знято позивача з квартирного обліку відповідає випадкам визначеним в п.4 ч.2 ЖК України та п.п. 4 п.26 Правил обліку громадян.

Разом з тим, пунктом 47 Правил обліку громадян, визначено порядок включення та виключення з окремого списку громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток №6).

Зокрема, абзацом другим цього пункту визначено, що громадяни виключаються з указаного списку, якщо вони були включені до нього необґрунтовано або втратили право позачергового одержання жилих приміщень. Виключення зі списку провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про виключення громадянина до списку. При розгляді цього питання на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про виконання відповідачем вимог щодо повідомлення позивача та третіх осіб про розгляд питання про виключення з окремого списку на позачергового одержання жилих приміщень.

З наявних в матеріалах справи листів відділу обліку та розподілу жилої площі Житомирської міської ради від 12.06.2014р. №397 та від 16.06.2014р. №418 вбачається, що на засідання громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі з питань подальшого перебування на квартирному обліку було запрошено лише ОСОБА_3, до того ж з листів, а також з поштових конвертів вбачається, що вони надсилалися на адресу АДРЕСА_2, а не на АДРЕСА_1.

При цьому, суд враховує, що позивач перебуваючи в місцях позбавлення волі з об'єктивних причин не міг би з'явитися на розгляд питання щодо зняття з квартирного обліку. Разом з тим, враховуючи, що саме позивач має спеціальний статус, що дозволяє претендувати на позачергове одержання житла, виходячи з вимог Правил обліку громадян щодо необхідності повідомлення про розгляд питання зацікавлених осіб, якими окрім позивача є особи, що перебували на обліку як члени його сім'ї, суд вважає, що при вирішенні питання щодо зняття з квартирного обліку позивача в складі сім'ї з чотирьох осіб були допущені порушення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, при розгляді справи суду необхідно з'ясувати, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до приписів ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування , інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого , неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;.

Отже, суд вважає, що приймаючи рішення від 20.08.2014р. №345 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 у складі сім'ї з чотирьох осіб, відповідачем не було дотримано Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470, що має своїм наслідком протиправність рішення в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, згідно зі статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позов обґрунтованим та доведеним в частині визнання протиправним виключення виконавчим комітетом Житомирської міської ради позивача з квартирного обліку та скасування п.4 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 20.08.2014р. №345 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним рішення щодо виключення виконавчим комітетом Житомирської міської ради з квартирного обліку членів сім'ї позивача та скасування в цій частині рішення, суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки з таким позовом мають звертатись зацікавлені особі, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Позивач не уповноважений представляти їхні інтереси. Крім того, треті особи проживають за іншою адресою, діти є повнолітні, а шлюб з ОСОБА_3 розірвано, про що позивачем було зазначено в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Скасувати п.4 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 20.08.2014р. №345 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1.

Зобов'язати виконавчий комітет Житомирської міської ради поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у виконавчому комітеті Житомирської міської ради по Богунському району в загальній черзі за №3077 та у списку позачергового одержання житла протягом року за №25 з 20.08.2014р.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. Й. Адамович