Справа № 667/4594/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/52897/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні до Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні звернулося до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні з вимогами про визнання протиправним рішення державного виконавця та скасування постанови ВП №42360380 від 21.05.2014р. про накладення штрафу у сумі 680,00 грн.

Постановою Комсомольського районного суду міста Херсона від 09.07.2014р. позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення державного виконавця Савицького Д.В. про накладення штрафу на управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні. Скасовано постанову державного виконавця Савицького Д.В. від 21.05.2014р. у виконавчому провадженні ВП №42360380 про накладення штрафу на Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні у розмірі 680 грн. В решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014р. скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2114/2а-7987/11, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона 18.02.2014р., яким зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити нарахування та виплату щомісячної грошової надбавки до пенсії ОСОБА_2 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 19.06.2011р. по 22.07.2011р. включно з урахуванням вже проведених витрат та надано строк для добровільного виконання рішення суду.

Листом від 03.04.2014р. №9122/06 Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні повідомило відповідача, що на виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу від №2114/2а-7987/11 ОСОБА_2 перераховано надбавку до пенсії, проте виплата не проведена в зв'язку з відсутністю коштів.

21.05.2014р. державним виконавцем винесено постанову ВП №42360380 про накладення на Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду в частині виплати ОСОБА_2 надбавки, передбаченої Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

Згідно з ч. 1 ст.11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст. 75 Закону №606-ХІV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з положеннями ст.89 Закону № 606-ХІV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Виходячи зі змісту цієї норми, судове рішення не може бути виконано лише за наявності поважних причин, які роблять неможливим його виконання у встановлений державним виконавцем строк. Зокрема, до таких причин відносяться обставини, за яких виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню. Перелік зазначених обставин наведено у ч.1 ст. 37 Закону № 606-ХІ.

Відсутність коштів на рахунку боржника чи порушення строків фінансування є однією з підстав до відстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України), а невиконання судового рішення взагалі. Судами попередніх інстанцій не встановлено, що боржник звертався до суду з вимогою про зупинення чи відстрочку виконання рішення суду.

З урахуванням вказаного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні відхилити, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.