Справа № 826/17849/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 лютого 2015 року 15:45 № 826/17849/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області
прозобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (далі по тексту - відповідач) про зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити позивачеві витрати і компенсації у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість, відповідно до наказу голови Васильківського міськрайонного суду Київської області №10-к від 29.05.2014р.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що наказом голови Васильківського міськрайонного суду Київської області №10-к від 29.05.2014р. у зв'язку з його переведенням на посаду судді Васильківського міськрайонного суду Київської області з Ялтинського міського суду Автономної республіки Крим йому призначено до виплати вартість його проїзду та проїзду його дружини в сумі 921,11грн.; витрати по перевезенню майна у розмірі 7600грн., компенсацію за договором про надання інформаційно - консультаційних послуг у розмірі 1250грн. та одноразову грошову допомогу в розмірі місячного посадового окладу позивачу та членам його сім'ї у розмірі 25 відсотків одноразової грошової допомоги судді, проте, станом на момент звернення до суду з позовом, відповідачем не відшкодовано позивачу вказаних сум.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, призначене на 15.12.2014р., суд по справі перейшов в письмове провадження.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України від 23 січня 2012 року № 29/2012, з 30 січня 2012 року позивач працював на посаді судді Ялтинського міського суду АР Крим.

Згідно із Указом в.о. Президента України від 23 квітня 2014 року № 430/2014, позивача переведено на посаду судді Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Наказом в.о. голови Ялтинського міського суду АР Крим від 30 квітня 2014 року № 23/05-07, позивача відраховано зі штату суддів Ялтинського міського суду АР Крим у зв'язку з переведенням.

Наказом голови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2014 року № 09-к, позивач зарахований до штату і приступив до виконання обов'язків судді Васильківського міськрайонного суду Київської області.

29 травня 2014 року головою Васильківського міськрайонного суду Київської області видано наказ № 10-к про виплату позивачеві відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість, згідно із ст. 120 Кодексу законів про працю України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на його звернення щодо виплати витрат та інших компенсацій згідно вказаного наказу, листом від 24.07.2014 року № 02-02/884 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області повідомило про неможливість виділення додаткових асигнувань на зазначені цілі.

Станом на дату звернення із даним позовом до суду, будь-яких виплат згідно Наказу голови Васильківського міськрайонного суду Київської області №10-к від 29 травня 2014 року, на користь позивача не здійснено.

Положення статті 12 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України; вказані норми і гарантії в оплаті праці та норми і гарантії, передбачені Кодексом законів про працю України є мінімальними державними гарантіями.

Згідно до частини першої статті 120 Кодексу законів про працю України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з переведенням, прийняттям або направленням на роботу в іншу місцевість.

Так, відповідно до частини третьої статті 120 Кодексу законів про працю України працівникам, які переїжджають у зв'язку з прийомом їх (за попередньою домовленістю) на роботу в іншу місцевість, виплачуються компенсації і надаються гарантії, зазначені в частині другій цієї статті, крім виплати одноразової допомоги, яка цим працівникам може бути виплачена за погодженням сторін.

Часиною другою даної статті передбачено, що працівникам при переведенні їх на іншу роботу, коли це зв'язано з переїздом в іншу місцевість, виплачуються: вартість проїзду працівника і членів його сім'ї; витрати по перевезенню майна; добові за час перебування в дорозі; одноразова допомога на самого працівника і на кожного члена сім'ї, який переїжджає; заробітна плата за дні збору в дорогу і влаштування на новому місці проживання, але не більше шести днів, а також за час перебування в дорозі.

Вказаними нормами чинного законодавства чітко передбачено, що працівникам, які переїжджають на роботу в іншу місцевість у зв'язку з прийомом їх (за попередньою домовленістю), виплачується: вартість проїзду працівника і членів його сім'ї; витрати по перевезенню майна, а також за погодженням сторін одноразова допомога на самого працівника і на кожного члена сім'ї, який переїжджає, яка, як встановлено судом була погоджена між позивачем та Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити позивачеві витрати і компенсації у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість, відповідно до наказу голови Васильківського міськрайонного суду Київської області №10-к від 29.05.2014р. в частині виплати вартості проїзду працівника і членів його сім'ї; витрати по перевезенню майна, а також одноразової допомоги на самого працівника і на кожного члена сім'ї, який переїжджає.

На думку суду є безпідставними вимоги позивача щодо компенсації інформаційно-консультативних послуг з питань підбору нерухомого майна, житла (кімнати) для проживання (за договором про надання інформаційно-консультативних послуг від 03.05.2014). Такий вид відшкодування витрат чинним законодавством не передбачено, а позивачем не наведено інших доказів в обґрунтування цієї позовної вимоги.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо строків звернення до суду, то слід зазначити, що позивачем вони не пропущені, оскільки останній звертався з позовною заявою від 28.08.2014р. до Печерського районного суду міста Києва, який ухвалою від 29.10.2014р. закрив провадження у справі у зв'язку з її непідсудністю цивільному судочинству.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 витрати і компенсації у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість, відповідно до наказу голови Васильківського міськрайонного суду Київської області №10-к від 29.05.2014р., а саме: вартість проїзду ОСОБА_1 і його дружини ОСОБА_2, в сумі 921,11грн. (дев'ятсот двадцять одна гривня, 11 копійок); витрати по перевезенню майна в сумі 7 600грн. (сім тисяч шістсот гривень) та одноразову допомогу в розмірі місячного посадового окладу ОСОБА_1 та члена його сім'ї - дружині ОСОБА_2, у розмірі 25 відсотків одноразової допомоги судді.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін