Справа № 751/12899/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Грищенко В.Е., Мацедонській В.Е.,

при секретарі: Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України в залі суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання незаконною постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання незаконною постанови. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем було безпідставно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав того, що рішення виконано в повному обсязі в той час як кошти за судовим рішенням фактично сплачені не були. Вважає, що державним виконавцем при винесені постанови не перевірено фактичне виконання рішення суду, оскільки коштів за вказаним судовим рішенням вона не отримувала.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2014 року задоволено позов. Визнано незаконною постанову заступника начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Каратаєвської Т.П. про закінчення виконавчого провадження № 28136751 від 03 жовтня 2011 року з примусового виконання виконавчого листа №2-а-8058/11, виданого 10.08.2011 року Новозаводським районним судом м.Чернігова.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

На виконанні у Новозаводському відділі Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебував виконавчий лист №2-а-8058/11, виданий 10.08.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, згідно якого зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату за період з 01.04.2011 року щомісячної державної (основної) пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50, ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії визначеної відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за виключенням фактично виплачених сум. Даний факт підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с.9).

Постановою заступника начальника Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Каратаєвської Т.П. від 12.08.2011 року відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного виконавчого листа (а.с. 30).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.10.2011 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду (а.с. 3).

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це примусове виконання рішень суду та інших органів (посадових осіб), це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі ст. 24 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 25 даного Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтями 5, 6 вказаного Закону передбачені права державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження, зокрема, встановлено, що він має право одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію. Вимоги державного виконавця щодо виконання зазначених у статті 3 цього Закону рішень є обов'язковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю у встановлений ним строк повинні бути надані безкоштовно документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. А також встановлено, що невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Частиною 1 статті 7 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом першої інстанції було встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята відповідачем на підставі листа УПФУ в м. Чернігові від 23.09.2011 року про виплату позивачу в вересні 2011 року боргу в сумі 27966,78 грн. (а.с. 37).

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкту власних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності лежить на відповідачу, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано суду достатніх та належних доказів у підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, не надано документів, які підтверджують факт виплати позивачу коштів згідно виконавчого провадження № 28136751.

Крім того, за змістом листа УПФУ в м. Чернігові від 21.11.2014 року, станом на 05.11.2014 року залишок невиплачених сум, які були нараховані після здійснення перерахунку державної та додаткової пенсії за судовим рішенням від 25.07.2011 року становить 27966,78 грн. Виплати по даним коштам будуть здійснені після находження відповідних коштів з Пенсійного фонду України (а.с. 39-40).

Згідно з п. 8 ст. 37 вказаного вище Закону виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, незважаючи на те, що боржник визнає наявний борг перед стягувачем, державний виконавець передчасно дійшов висновку про фактичне та повне виконання боржником зобов'язання за виконавчим документом та не перевірив інформацію про сплату боргу стягувачу і виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність спірної постанови та наявність підстав для її скасування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.