Справа № 804/8955/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2015 р. Справа № 804/8955/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі судового засідання Жижиній К.П.
представника позивача ОСОБА_1
представників відповідача Синявського І.Л., Сокрута О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення відповідно до обставин, викладених у позовній заяві.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом, відповідно до вимог чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець 04.02.2000 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
З 05.03.2014 року по 26.03.2014 року працівниками Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_4, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.
Згідно висновків вказаного акту перевірки встановлені порушення ФОП ОСОБА_4 пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України в частині заниження податку на доходи з фізичних осіб у періоді, що перевірявся на загальну суму 1 303 601,97 грн. в т.ч. 883 428,60 грн. за 2011 рік та 420 173,37 грн. за 2013 рік; пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у частині порушення термінів сплати (перерахування) податків на загальну суму 512,66 грн. в т.ч. 231,75 грн. за 2011 рік та 280,91 грн. за 2013 рік; пункту 4 частини 1 статті 4, пункту 2 статті 6, пункту 1 частини 2 статті 7, пункту 11 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в результаті чого занижено єдиний соціальний внесок на суму 24 693,42 грн. в т.ч. 18 363,80 грн. за 2011 рік та 6 329,62 за 2012 рік; статтю 1 Закону України №185/94 від 23.09.1994 року в частині ненадходження валютної виручки на загальну суму 4 645 дол. США по контракту №Е-02/2009 від 05.05.09 року з компанією «MIDI KOMPANYA» (Ірак); ненадходження валютної виручки на загальну суму 1 800 дол. США по контракту №Е-01/06/2013 року від 03.06.2013 року з ОСОБА_5; статті 2 Закону України №185/94 від 23.09.1994 року в частині ненадходження товару на митну територію України на загальну суму 30 000 Євро,що еквівалентно 341 584,04 грн. по контракту №01/06/2011 від 01.06.2011 року з ORME Paketleme Makina Gida San Tic/ Ltd/ Sti (Турція); ненадходження товару на митну територію України на загальну суму 805860 RUB, що еквівалентно 207 547,45 грн., по контракту №3000022 від 15.06.2011 року з ТОВ «ПромЄлКомплект» (Російська Федерація); статті 1 Указу Президента №319/94 від 18.06.94 року «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами» в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом на 01.04.11; 01.07.11; 01.10.11; 01.01.12; 01.04.12; 01.07.12; 01.10.12; 01.01.13; 01.04.13; 01.07.13; 01.10.13; 01.01.14 (Т.1 а/с 86-87).
Правомірність зазначених податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи законність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.
Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Дане положення врегульоване Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Отже, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Тобто, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку. Таким чином, документи, у тому числі договори, накладні, рахунки, мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Так, перевіркою встановлено заниження суми одержаного доходу за перевіряємий період в сумі 5 599 841,47 грн. по взаємовідносинам з ТОВ ФПК «Корті», ПП «Флоксис», ПП «Енергосталь», ТОВ «ТВК» Базис-Трейд», які мають ознаки фіктивності та по яким встановлено нікчемні стосунки актами перевірок інших ДПІ.
Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_4 (продавець) та ТОВ ФПК «Корті»(покупець) укладено договір купівлі-продажу №09/07/11 від 27.07.2011 року на придбання штукатурки гіпсової, кількість, вартість та асортимент товару, що постачається в специфікаціях та/або видаткових накладних, що складені на підставі заявок покупця на поставку товару. Умови поставки EXP Дніпропетровськ.
На виконання умов договору ФОП ОСОБА_4 виписано податкові накладні за №№58,66,59, 60,68, 72, 76, 77, 78, 79, 81, 51.
Розрахунки здійснено в безготівковій формі та підтверджуються банківськими виписками.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4 (постачальник) та ПП «Флоксис» (покупець) укладено договір поставки №16/06/11 від 16.06.2011 року на придбання штукатурки гіпсової, кількість, вартість та асортимент товару, що постачається в специфікаціях та/або видаткових накладних, що складені на підставі заявок покупця на поставку товару. Умови поставки EXP Дніпропетровськ.
На виконання умов даного договору ФОП ОСОБА_4 виписано податкову накладну за №71 від 06.09.2011 року на загальну суму 400 000 грн. Розрахунки здійснено в безготівковій формі та підтверджуються банківською випискою №1446 від 06.09.2011 року.
Судом встановлено, що між позивачем та ПП «Енергосталь» укладено договір поставки №07/11 від 07.11.2011 року на придбання штукатурки гіпсової, кількість, вартість та асортимент товару, що постачається в специфікаціях та/або видаткових накладних, що складені на підставі заявок покупця на поставку товару. Умови поставки EXP Дніпропетровськ.
На виконання умов договору ФОП ОСОБА_4 виписано податкові накладні за №№107,108,111, 112, 113 на суму 1 973 000 грн.
Розрахунки здійснено в безготівковій формі та підтверджуються банківськими виписками.
Позивачем до перевірки не надано видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, дорожні листи до товарно-транспортних накладних, документи на зберігання товару.
Отже за зазначеними контрагентами позивачем відпускався товар за податковими накладними.
Також судом встановлена наявність правовідносин позивача з ТОВ «Базис-Трейд». Договір до перевірки податковому органу надано не було.
Видаткові накладні були виписані позивачем на суму 391 000 грн. за №№21, 20,19 від 25.04.2012 року. Розрахунки здійснено в безготівковій формі та підтверджуються банківськими виписками.
Поряд з наведеним, судом встановлено, що копії видаткових накладних по контрагентах ТОВ ФПК «Корті», ПП «Флоксис», ПП «Енергосталь», договору з ТОВ «Базис-Трейд», додатків до договорів з ТОВ ФПК «Корті», ПП «Флоксис» було надано представником позивача лише під час розгляду справи в суді.
У відповідності до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим особам органів державної податкової служби в повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки.
Згідно з абзацом 1 пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни визначені законодавством платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.
Таким чином, видаткові накладні по контрагентах ТОВ ФПК «Корті», ПП «Флоксис», ПП «Енергосталь», договір з ТОВ «Базис-Трейд», додатки до договорів з ТОВ ФПК «Корті» та ПП «Флоксис», які були надані представником позивача лише під час розгляду справи у суді, але не надані до податкового органу під час проведення перевірки, не є допустимими доказами по справі.
При цьому, суд звертає увагу, що всі надані представником позивача видаткові накладні як до перевірки по контрагенту ТОВ «Базис-Трейд», так і надані суду по контрагентам ТОВ ФПК «Корті», ПП «Флоксис», ПП «Енергосталь» не містять жодних даних про осіб, які ставили підпис про отримання товарно-матеріальних цінностей, даних довіреностей, виписаних від імені зазначених контрагентів на отримання товарно-матеріальних цінностей, що не дає змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій.
Суд звертає увагу, що позивачем до суду був наданий додаток №1 до договору №09/07/11 від 27 липня 2011 року, за яким ПП «Флоксис» як покупець підтверджує отримання товару печатками наступного зразка, де сам зразок печатки відсутній взагалі, та надає зразки підписів матеріально-відповідальних осіб, що уповноважені отримувати товар, що поставляється ФОП ОСОБА_4 Так, зазначені прізвище, імя та по-батькові, паспортні дані директора ТОВ ФПК «Корті» - ОСОБА_6 та її паспортні дані. Додаток скріплено підписами та печатками позивача та ТОВ ФПК «Корті». Отже, даний додаток до договору містить посилання як на ПП «Флоксис» так і на ТОВ ФПК «Корті»(Т.1 а/с 148).
Аналогічного змісту та форми додаток №1 до договору №16/06/11 від 16.06.2011 року з ПП «Флоксис» (Т.1 а/с 165) містить дані про особу яка матеріально-відповідальна за отримання товару, що постачається позивачем, якою є директор ПП «Флоксис» ОСОБА_7, в частині відведеній для зразка печатки (штампу), яким покупець підтверджує отримання товару, така печатка (штамп) відсутні.
Отже, такі розбіжності в додатках до договорів з ТОВ ФПК «Корті» та ПП «Флоксис» ставлять під сумнів їх достовірність.
Всі наведені розбіжності та недоліки свідчать про неналежне оформлення первинних документів, які за твердженням позивача підтверджують факт вчинення господарських операцій по взаємовідносинам позивача з наведеними контрагентами та ставлять під сумнів фактичне виконання відображених в них господарських операцій.
Враховуючи зазначене, суд погоджується з податковим органом щодо відсутності фактичного (реального) відвантаження товару позивачем та отримання товару наведеними підприємствами покупцями.
Отже, грошові кошти, які надійшли на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 поза договірними відносинами, вважаються сумою одержанного доходу відповідно до підпункту 164.1 статті 164 та пунктів 177.1, 177.2 статті 177 Податкового кодексу України та включаються до складу одержанного доходу, як дохід з інших джерел.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Пунктом 2 статті 6 цього Закону передбачено зобов'язання платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців нараховується на суму доходу (прибутку) отриманої від їх діяльності.
Згідно пункту 3 статті 7 цього Закону, нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим законом.
Відповідно до пункту 11 статті 8 цього Закону, єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини 1 статті 4 цього Закону встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Перевіркою при здійсненні експортних операцій було встановлено їх порушення.
Так, згідно попереднього акту перевірки (№1552/172/НОМЕР_1 від 29.06.11 року за період 01.10.08-31.12.10) станом на 01.01.11 року у ФОП ОСОБА_4 встановлено дебіторську заборгованість по контракту від 05.05.09 року №Е-02/2009 з компанією «MIDI KOMPANYA» (Ірак) у сумі 4 645 дол. США.
Предмет контракту: продавець продає, а покупець купує продукцію, в кількості та по цінам, визначеним в специфікаціях та інвойсах, що є невід'ємною частиною контракту. Загальна вартість контракту складає 80 000 дол. США. Всі банківські видатки на території України та інших країн несе продавець. Згідно умов даного контракту експортовано продукцію за ВМД на загальну суму 53 060 дол. США (еквівалент 411 072,33 грн.) Валютна виручка надійшла у сумі 48 415 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки - 07.11.10 року.
Згідно з договором від 14.01.10 року №14/01/10 між фірмою «Gips Gelistirilmis Insaat Malzemeleri Ve Perlitli Siva Sanayi Tic. A. S.» (Туреччина) - Сторона 1; компанія «MIDI KOMPANYA» (Ірак) - Сторона 2 та ФОП ОСОБА_4 - Сторона 3, дебіторська заборгованість у сумі 4 645 дол. США, що виникла по експортному договору 05.05.09 року №Е-02/2009 зараховується як погашення кредиторської заборгованості за імпортним контрактом від 01.04.08 №UA2/04/08, укладеним з фірмою «Gips Gelistirilmis Insaat Malzemeleri Ve Perlitli Siva Sanayi Tic. A. S.» (Туреччина).
Перевіркою було встановлено відсутність рішення суду щодо прийняття на користь ФОП ОСОБА_4 зарахування дебіторської заборгованості у сумі 4 645 дол. США, що виникла по експортному договору 05.05.09 року №Е-02/2009 як погашення кредиторської заборгованості за імпортним контрактом від 01.04.08 №UA2/04/08, укладеним з фірмою «Gips Gelistirilmis Insaat Malzemeleri Ve Perlitli Siva Sanayi Tic. A. S.» (Туреччина).
За таких обставин, по даному контракту встановлено ненадходження валютної виручки на загальну суму 4 645 дол. США (еквівалент 37 127,49 грн.).
Окрім того, судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (Азербайджан)(покупець) укладено контракт №Е-01/06/2013 від 03.06.2013 року, предметом якого є 2 столи більярдні загальною вартістю 3 600 дол. США.
За даним контрактом експортовано продукцію на підставі ВМД на загальну суму 3 600 дол. США, що еквівалентно 28 774,80 грн. Валютна виручка надійшла у сумі 1 800 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки - 23.09.13 року.
На підставі вищевикладеного, в порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по даному контракту встановлено ненадходження валютної виручки на загальну суму 1 800 дол. США (еквівалент 14 387,40 грн.).
Станом на 31.12.13 року встановлено дебіторську заборгованість по контракту №Е-01/06/2013 від 03.06.2013 року у сумі 1 800 дол. США (еквівалент 14 387,40 грн.) та по контракту від 05.05.09 року №Е-02/2009 у сумі 4 645 дол. США (еквівалент 37 127,49 грн.).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», порушення резидентами строків, передбачених статтями 1,2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми недотриманої валютної виручки, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Аналіз наведених положень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» дає підстави вважати, що у разі перевищення зазначеного статтею 1 цього Закону строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.
В даному випадку по контракту від 05.05.09 року №Е-02/2009 з компанією «MIDI KOMPANYA» (Ірак) у сумі 4 645 дол. США (еквівалент 37 127,49 грн.) та контракту №Е-01/06/2013 від 03.06.2013 року у сумі 1 800 дол. США (еквівалент 14 387,40 грн.) відсутні висновки центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, щодо перевищення встановлених законодавством строків.
При цьому, судом не приймається до уваги наданий договір від 14.01.10 року №14/01/10 про переведення боргу у розмірі 4 645 дол. США, оскільки наявність такого договору не виключає необхідність отримання висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, щодо перевищення встановлених законодавством строків здійснення розрахунків в іноземній валюті.
Позивачем не наводиться жодних обставин та не надається жодних доказів, які давали б підстави вважати неправомірними нарахування пені за наведеними контрактами.
Перевіркою було встановлено порушення позивачем дотримання вимог валютного законодавства.
Так, між позивачем та ТОВ «ПромЕлКомплект» (Російська Федерація) було укладено контракт №300022 від 15.06.11 року на купівлю сталі електротехнічної. Загальна вартість контракту складає 2 768 500 рублів РФ, відповідно до додаткової угоди №3 від 12.10.11 року.
На виконання даного контракту ФОП ОСОБА_4 було перераховано коштів продавцеві на загальну суму 960 896 рублів РФ (еквівалент 251 286,21 грн.). Товар отримано в загальній сумі 155 036 рублів РФ (еквівалент 43 738,76 грн.). На суму 805 860 рублів РФ (еквівалент 207 547,45 грн.) - товар позивачем не отримано.
Отже, по даному контракту податковим органом встановлено його ненадходження на митну територію України на загальну суму 805 860 рублів РФ (еквівалент 197 411,52 грн.)
Також судом встановлено, що позивачем було укладено контракт №01/06/2011 від 01.06.2011 року з ORME Paketleme Makina Gida San Tic/ Ltd/ Sti (Туреччина) на купівлю машини для упаковки вологих серветок. Вартість контракту 30 000 Євро.
ФОП ОСОБА_4 на виконання умов даного контракту було здійснено перерахування коштів продавцеві на загальну суму 30 000 Євро (еквівалент 341 584,04 грн.). Товар станом на 31.12.2013 року - не отримано.
Отже, по даному контракту встановлено не надходження товару на митну територію України на загальну суму 30 000 Євро (еквівалент 331 245,90 грн.).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортуються потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.
Згідно пункту 3 Постанови Правління Національного банку України від 16.11.12 року №475 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів (діяв до 19.05.13 року).
Постановою Правління Національного банку України від 14.05.13 року №163 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів (вступила в силу 20.05.2013 року та діяла до 19.11.13 року).
Відповідно до пункту 1 Постанови Правління Національного банку України №453 від 14.11.13 року «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів (набрала чинності 20.11.13 року та чинна до 17.05.14 року).
Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», порушення резидентами строків, передбачених статтями 1,2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми недотриманої валютної виручки, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Аналіз наведених положень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» дає підстави вважати, що у разі перевищення зазначеного статтею 2 цього Закону строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.
В даному випадку за контрактом з ТОВ «ПромЕлКомплект» (Російська Федерація) №300022 від 15.06.11 року та №01/06/2011 від 01.06.2011 року з ORME Paketleme Makina Gida San Tic/ Ltd/ Sti (Туреччина) висновки центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики відсутні.
При цьому, судом не можуть бути прийняті до уваги вантажно-митні декларації та документи подані позивачем в судовому засіданні, оскільки такі документи не були подані податковому органу при перевірці, яка була плановою виїзною, не були надані після проведення перевірки в порядку надання заперечень на акт перевірки (яким позивач не скористався) відповідно до вимог статті 44 Податкового кодексу України, такі документи вважаються відсутніми у такого платника податків, та не можуть бути належними доказами у справі.
Так, перевіркою встановлено (акт ст.71), що ФОП ОСОБА_4 в порушення статті 1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами» в декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами не відображено інформацію у розділі ІІ гр.13 «Сума коштів, перерахованих за кордон та виставлених векселів по імпортних контрактах, по яких на звітну дату перевищено встановлені законодавством терміни здійснення цих контрактів» станом на 01.04.12; 01.07.12;01.10.12; 01.01.13; 01.04.13;01.07.13;01.10.13; 01.01.14 по імпортним контрактам №01/06/2011 від 01.06.2011 з ORMЕ Peketleme Makina Gida San Tic.Ltd.Sti (Туреччина) та №300022 від 15.06.11 з ТОВ «ПромЄлКомплект» (Російська Федерація); у розділі ІІІ гр.5 «Товари ( роботи, послуги), що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті і за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку» станом на 01.04.11;01.07.11;01.10.11;01.01.12;01.04.12;01.07.12;01.10.12;01.01.13;01.04.13;01.07.13;01.10.13;01.01.14 по експортним контрактам №Е-02/2009 від 05.05.09 з компанією «MIDI KOMPANYA» (Ірак) та №Е-01/06/2013 від 03.06.13 з ОСОБА_5 (Азербайджан).
Статтею 1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами» № 319/94 від 18.06.94 року, встановлено щоквартальне декларування суб'єктами підприємницької діяльності,
незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних
цінностей, які знаходяться за межами України.
Відповідно до пункту 2.7 Постанови Національного банку України №49 від 08.02.2000 року «Положення про валютний контроль», невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період; порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України.
В даному випадку відповідачем було накладено штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.11; 01.07.11; 01.10.11; 01.01.12; 01.04.12; 01.07.12; 01.10.12; 01.01.13; 01.04.13; 01.07.13; 01.10.13; 01.01.14.
При цьому, у спростування встановлених під час перевірки порушень позивачем не надано жодного доказу та пояснень на підтвердження дотримання порядку декларування валютних цінностей станом на 01.04.11; 01.07.11; 01.10.11; 01.01.12; 01.04.12; 01.07.12; 01.10.12; 01.01.13; 01.04.13; 01.07.13; 01.10.13; 01.01.14.
Позивачем визнається факт порушенням ним порядку декларування валютних цінностей. Посилання позивача щодо протиправності даного податкового повідомлення-рішення полягають в протиправності накладення штрафу контролюючим органом за кожний звітний період, а не одноразово у розмірі 340 грн.
Так, судом встановлено, що відповідачем штраф у розмірі 340 грн. (20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян) було застосовано 12 разів, залежно від кількості разів порушення порядку декларування у вигляді не зазначення відомостей в щоквартальних деклараціях.
Проте суд вважає, що порушення порядку декларування валютних цінностей є єдиним тривалим порушенням, незалежно від кількості разів його вчинення, а тому санкція повинна бути застосована в єдиному розмірі передбаченому законом 340 грн. Відповідно суд вважає неправомірним застосування до позивача штрафних санкцій у 11 разів вищим, ніж передбачено законом а податкове повідомлення-рішенням таким, що підлягає скасуванню в частині 3 740 грн. (4 080-340= 3 740 грн.).
З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, до Державного бюджету України підлягає стягненню з позивача судовий збір у розмірі 3 410,40 грн. відповідно до частини задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 410,40 грн.
Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2015 року

Суддя С.І. Озерянська