Справа № 2а/0470/12811/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/800/51327/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Штульман І.В.,

здійснивши попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) про визнання незаконним звільнення та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою позивача на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати протиправним та скасувати накази Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 26.09.2012 року №142 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ, №141 о/с по особовому складу;

негайно поновити на службі в органах внутрішніх справ на посаді проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з дня незаконного звільнення;

період вимушеного прогулу зарахувати до спеціального стажу служби;

стягнути середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невидачі у день звільнення належно оформленої трудової книжки, копії наказу про звільнення зі служби, військового квитка, неповідомлення письмово про розмір грошового забезпечення.

Посилався на незаконність звільнення, оскільки притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося повторно, що суперечить статті 61 Конституції України. Окрім того, невірно визначена вислуга років та звільнення проведено під час відпустки.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд рішенням від 24 жовтня 2013 року зазначену постанову скасував та ухвалив нову про задоволення позову частково. Визнано протиправним наказ ДДУВС № 142 о/с від 26.09.2012 року в частині календарного обчислення ОСОБА_4 вислуги років та дати звільнення. Зобов'язано відповідача: змінити в оскаржуваному наказі дату звільнення ОСОБА_4 з « 26 вересня 2012 року» на « 29 вересня 2012 року», а також формулювання в визначення вислуги років, зазначивши, що вислуга ОСОБА_4 станом на 29 вересня 2012 року в календарному обчисленні складає 19 років 11 місяців 27 днів»; здійснити нарахування і виплатити суму грошового забезпечення за період з 26 вересня 2012 року по 29 вересня 2012 року. У решті в задоволенні позову відмовлено.

Суд касаційної інстанції ухвалою від 19 березня 2014 року рішення апеляційного суду скасував в частині визнання протиправним наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 26 вересня 2012 року №142ос щодо календарного обчислення ОСОБА_4 вислуги років станом на 29 вересня 2012 року. Зобов'язання Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ змінити формулювання наказу №142 ос від 26 вересня 2012 року про визначення вислуги ОСОБА_4 станом на 29 вересня 2012 року в календарному обчисленні 19 років 11 місяців 25 днів з направленням справи в цій частині на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті постанову залишено без змін.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд рішенням від 16 вересня 2014 року постанову суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог щодо вислуги років скасував та ухвалив нову про задоволення позову частково. Зобов'язано зарахувати до вислуги років період навчання ОСОБА_4 у Дніпропетровському механіко-металургійному технікумі з 26 червня 1991 року по 30 червня 1991 року. В частині позову про зарахування до спеціального стажу періоди з 25 лютого 2011 року по 05 квітня 2012 року та з 17 січня 2012 року по 14 березень 2012 року провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить постанову суду в частині закриття провадження скасувати з направленням справи на новий розгляд до цього ж суду. Зазначає, що суд вдруге не вирішив питання щодо календарного обчислення вислуги років станом на 29 вересня 2012 року та незаконно закрив провадження у справі, що призвело до порушення його прав.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі в частині зарахування періодів з 25.02.2011 року по 05.04.2012 року та з 17.01.2012 року по 14.03.2012 року до спеціального стажу служби в органах внутрішніх справ, апеляційний суд виходив з того, що на час розгляду даної справи існує судове рішення, яке набрало законної сили, з того самого спору і між тими самими сторонами.

Висновок апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року у справі № 2а/0407/4989/12, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в частині зарахування до спеціального стажу службу в органах внутрішніх справ України періоди з дня незаконного звільнення, яке мало місце з 25.02.2011 року, по день складання акта про допуск до роботи - 05.04.2012 року, тобто той період про який заявляє позивач повторно.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок суду не спростовують і не дають підстав вважати судове рішення таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права. Зокрема, посилання позивача на необхідність зарахування спірного періоду до спеціального стажу служби в органах внутрішніх справ є безпідставними, оскільки, як зазначалося вище, рішенням суду, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову, тому суд апеляційної інстанції правомірно закрив провадження у справі в цій частині.

З урахуванням наведеного, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М.Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман