Справа № 2а-0770/3665/11
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/7545/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2013 року у справі №2а-0770/3665/11 за позовом Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання частково протиправним рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року Тячівське виробниче управління житлово-комунального господарства (далі - Тячівське ВУЖКГ) звернулось з позовом до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання частково протиправним рішення суб'єкта владних повноважень - п.2 листа-вимоги КРУ в Закарпатській області від 29.03.2011 року № 07-06/-6-14/2061.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в розумінні Бюджетного кодексу України Тячівське ВУЖКГ не є бюджетною установою, а є комунальним підприємством, а тому п.13 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст району, затвердженої рішенням Тячівської районної ради 11 сесії 4-го скликання від 19.03.2004 року №250 на нього не поширюється.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано п.2 листа-вимоги КРУ в Закарпатській області від 29.03.2011 року № 07-06/-6-14/2061.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Державна фінансова інспекція в Закарпатській області звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У період з 01.03.2011 по 25.03.2011 працівниками Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області та Контрольно-ревізійного відділу в Тячівському районі було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності та використання коштів субвенції, виділеної з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги водопостачання та водовідведення в Тячівському ВУЖКГ за період з 01.01.2008 по 01.02.2011, за результатами якої складено акт від 25.03.2011 року №07-06/42.

Проведеною ревізією встановлено, що згідно з рішенням Тячівської районної ради 11 сесії 4-го скликання від 19.03.2004 року № 250 «Про оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста району» та рішення Тячівської районної ради 6 сесії 5-го скликання № 124 від 27.04.2007 року, орендна плата за використання нерухомого майна спрямовується підприємствами комунальної власності в розмірі 50% до районного бюджету та 50% залишається в розпорядженні підприємств.

За період з 01.01.2008 року по 01.02.2011 року на рахунок Тячівського ВУЖКГ надійшли кошти від оренди приміщень готелю «Тячів» в сумі 448366,40 грн. Ревізією витрат стосовно відрахувань 50% коштів, отриманих від оренди приміщень готелю «Тячів», встановлено, що згідно з даними бухгалтерського обліку такі кошти по розрахунках з контрагентом Тячівська районна рада або районний бюджет не нараховувалися і не сплачувалися. Тобто кошти в сумі 224183,20 грн. (448366,40 грн. х 50%) за період з 01.01.2008 року по 01.02.2011 року не нараховано по розрахунках з районним бюджетом та не перераховано Тячівським ВУЖКГ в районний бюджет і заборгованість по сплаті таких платежів за даними бухгалтерського обліку не значиться, чим порушено п. 11 П(с)БО 11 «Зобов'язання» та п.1 ст. 3, п. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Всі кошти, отримані Тячівським ВУЖКГ від оренди приміщень готелю «Тячів», використано на власні потреби.

З метою повного усунення виявлених порушень та попередження їх виникненню в подальшому, на підставі п.7 ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», начальнику Тячівського ВУЖКГ було пред'явлено вимогу № 07-06/-6-14/2061 від 29.03.2011 року, згідно п.2 якої, начальника Тячівського ВУЖКГ зобов'язано відобразити в обліку заборгованість перед бюджетом та перерахувати 224183,20 грн. отриманої орендної плати до відповідного бюджету.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з відсутності з боку позивача порушення вимог бюджетного законодавства України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно з п.7 ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Тячівське виробниче управління житлово-комунального господарства є балансоутримувачем будівлі готелю «Тячів», розташованої за адресою: м. Тячів, вул. Незалежності, буд. 42, власником якого до 15 червня 2010 року була Тячівська районна рада, а з 30.11.2010 року, у відповідності до свідоцтва про право власності № 147821 від 30.11.2011 року, територіальна громада м.Тячів та с. Тячівка.

Рішенням Тячівської районної ради 11 сесії 4-го скликання від 19.03.2004 року № 250 «Про оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста району» було затверджено Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст району (далі - методика).

Пунктом 13 вказаної методики встановлено, що орендна плата за використання цілісних майнових комплексів підприємств і організацій, нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна спрямовується до районного бюджету. У разі, коли орендодавцем нерухомого та окремого індивідуально визначеного майна є бюджетні установи, організації та підприємства, кошти, отримані від оренди, спрямовуються: 50% бюджетним організаціям, установам та підприємствам; 50% до районного бюджету.

Тобто, необхідність перерахування 50% одержаної орендної плати за здачу в оренду нерухомого майна комунальної власності передбачена саме для бюджетних організацій, установ та підприємств.

Згідно п.4.3 ст.4 статуту Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства, затвердженого наказом завідуючого відділу управління майном району Тячівської райдержадміністрації від 04.09.1997 року № 3, джерелами формування майна підприємства є: майно, передане йому органами комунального управління; доходи, одержані від реалізації послуг по воді, каналізації, квартплати, а також від інших видів фінансово-господарської діяльності; кредит банків та інших кредитів; капітальні вкладення та дотації бюджетів; безоплатні або благодійні внески, пожертвування організації, підприємства і громадян; придбання майна іншого підприємства, організації; інше майно, набуте на підставах, незаборонених законодавством.

Відповідно до п.7.4 ст.7 статуту джерелами формування фінансових ресурсів підприємства є прибуток, амортизаційні відрахування, кошти, одержані від продажу цінних паперів, благодійні внески членів трудового колективу, підприємств, організацій і громадян та інші надходження від інших видів фінансово-господарської діяльності.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001 року № 2542-III, що також кореспондується з п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року № 2456-VI, визначено, що бюджетною установою є орган, установа чи організація визначена Конституцією України, а також установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевих бюджетів. Бюджетні установи є неприбутковими.

Таким чином, Тячівське ВУЖКГ не є бюджетним підприємством в розумінні Бюджетного кодексу України.

Крім того, в розділі 6 акту ревізії від 25.03.2011 року № 07-06/42 зазначено, що джерелом формування доходів Тячівського ВУЖКГ були доходи від надання послуг центрального водопостачання та водовідведення, саночистка, благоустрій, надання готельних послуг та здавання приміщень готелю в оренду іншим фізичним та юридичним особам.

З огляду на зазначене, суди дійшли до обґрунтованого висновку. що Тячівське ВУЖКГ не фінансується з бюджетних коштів, а тому не є бюджетним підприємством. У зв'язку з чим положення п. 13 методики в частині обов'язку перерахування 50% коштів, отриманих від оренди, до районного бюджету на нього не розповсюджується.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищенаведених положень закону, колегія суддів вважає вірними висновки судів про протиправність п.2 листа-вимоги КРУ в Закарпатській області від 29.03.2011 року № 07-06/-6-14/2061, а відтак про наявність підстав для її скасування.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Закарпатській області відхилити, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: