Справа № 820/19413/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 лютого 2015 р. № 820/19413/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Івах І.В.

відповідача - Мосійчука Р.С., Лукьянцева С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Олексіївка» до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Олексіївка», звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2014 року, яким підприємству донараховано податку на додану вартість в розмірі 40000,0 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 20000,0 грн., на загальну суму 60000,0 грн.

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували, вказали, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Олексіївка» взято на податковий облік 27.11.2006 р. за №16548, і станом на даний час перебуває на обліку в державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області.

Судом встановлено, що на підставі службового посвідчення серія УХК № 076348 від 12.01.2011р. виданого ДПА у Харківській області, начальником відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області Срокіною Аллою Вікторівною на підставі наказу ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 16.10.2014 №2077 згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79.2 ст.79 Податкового кодексу України проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «АТЛАНТ-М ОЛЕКСІЇВКА» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «СТИЛЬ МЕДІА» (код 36858290) за період липень 2014р. їх реальності та повноти відображення в обліку.

За результатами перевірки було складено акт від 30.10.2014 року № 4447/20-30-22-01-14/34754402, яким зафіксовані порушення п.198.2,п.198.3 п.198.6 ст.198, п.201.1, по.201.4 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено до сплати в бюджет суми податку на додану вартість на загальну суму 40000,0 грн. за липень 2014 року.

На підставі акту перевірки, ДПІ було винесено податкове повідомлення - податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2014 року, яким підприємству донараховано податку на додану вартість в розмірі 40000,0 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 20000,0 грн., на загальну суму 60000,0 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивачем (Замовник) було укладено договори про надання рекламних послуг з ТОВ «Стиль-Медіа» (Виконавець) № 271 від 27.01.2014 року.

Згідно умов вказаного договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання самостійно або за допомогою третіх осіб надати Рекламні послуги, в обсязі та на умовах передбачених даним Договором і у відповідності до Порядку розповсюдження Реклами.

На підтвердження вказаних взаємовідносин ТОВ «Атлант-М Олексіївка» надало до перевірки первинні документи, які були складені в процесі здійснення господарських операцій, а саме: договір №271 від 27.01.2014 року, декларація з податку на додану вартість з додатками за липень 2014 року; детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України; податкова накладна; акти виконаних робіт; реєстр податкових накладних за липень 2014р.; банківські виписки.

Суд дослідивши надані матеріали встановив, що позивачем не були надані звіти про проведені виконавцем для Замовника рекламної компанії та інші надані рекламні послуги згідно з п.3.6.6. договору; доручення Замовника Виконавцю на підготовку пропозицій щодо надання тих чи інших видів рекламних послуг або їх частин у письмовій формі у вигляді бріфу згідно з п.5.1 договору; Письмові затвердження Сторонами відповідних коштирисів, медіа - планів, адресних програм та інших документів, в яких зазначаються обсяги та вартість робіт згідно з умовами п.5.3 договору.

Суд вказує, що відповідно до приписів ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Також, згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Приписами п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 передбачено, що первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що при дослідженні актів прийому - передачі послуг встановлено, що вони не містять конкретного змісту та обсягу послуг, які б розкривали їх сутність.

Суд вказує, що відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.051995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. первинні документи (на паперових і мошинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов»язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складено документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції, та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Всупереч зазначеному, в акті прийому - передачі робіт відсутня інформація щодо кількості витраченого часу на виконання кожної окремої послуги.

Крім того, в акті виконаних робіт не конкретизовано, які саме роботи було виконано із зазначенням їх вартості, годин виконання робіт, місця розташування інформаційних стендів тощо.

Згідно акту здачі - прийняття робіт (надання послуг) №708 місце складання зазначеного акту: м. Київ.

Однак, а ні під час перевірки, а ні в суді не доведено та не підтверджено жодним документом (наказ про відрядження та ін.) перебування директора ТОВ «Атлант-М Олексіївка» ОСОБА_5 31.07.20014р. в м. Києві.

Крім того, судом досліджено звіт про надання рекламних послуг складений ТОВ «СТИЛЬ МЕДІА» за результатами наданих позивачеві рекламних послуг, але він не містить конкретних посилань, які послуги фактично були надані, де та ким розповсюджувалися листівки, тощо, а також відсутні данні щодо затвердження медіа-планів, адресних програм та інших документів щодо послуг з розробки, виробництва, адаптації та розповсюдження рекламних матеріалів, для позивача, в яких зазначено обсяг та вартість робіт.

Ані під час перевірки, а ні за первинними документами наданими до позовної заяви неможливо встановити обставини, щодо подальшого використання рекламних послуг, отриманих від ТОВ «СТИЛЬ МЕДІА», їх зв'язок із господарською діяльністю позивача. Також, не надано обґрунтування та доказів економічної доцільності зазначеної вище угоди.

Суд вважає за необхідним зазначити, що платником податків не надано пояснень та їх документального підтвердження щодо використання зазначених послуг у своїй господарській діяльності та досягнення певної економічної мети. Оскільки, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

Також, а ні в ході проведення перевірки, а ні в судовому засіданні позивачем не доведено, що видом діяльності ТОВ «СТИЛЬ МЕДІА» є надання рекламних послуг та що вони мають кваліфікованих спеціалістів : питань надання цих послуг.

Суд вказує, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними: первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Суд зазначає, що приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Матеріалами справи також підтверджено, що від ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві листом від 18.09.2014 р. № 4709/7/26-57-22-01-20 відповідачем отримано податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Стиль Медіа» з платниками податків за період з 01.07.201- по 31.07.2014р.

Згідно зазначеного вище листа від 18.09.2014 №4709/7/26-57-22-01-20 відповідальні за фінансово - господарську діяльність суб'єкта господарювання є директор - ОСОБА_6 та головний бухгалтер-ОСОБА_7

Однак, первинні документи надані до суду додатково до позовної заяви містять підпис директора ТОВ «Стиль Медіа» ОСОБА_6 (кошторис витрат, звіт, акт) проте податкова накладна підписана ОСОБА_9

Позивачем в судовому засіданні не доведено що ОСОБА_9 є уповноваженою особою ТОВ «Стиль Медіа».

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані позивачем документи та встановленні у судовому засіданні факти не доводять причинно-наслідкового зв'язку між необхідністю понесення спірних витрат, отриманням внаслідок цього конкретного результату та досягненням завдяки цьому певної економічної мети (ефекту). За відсутності відповідних доказів щодо кількісних та якісних характеристик послуг, а також доказів фактичного отримання цих послуг позивачем, суд приходить до висновку, що здійснене оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням донарахування з податку на додану вартість є правомірними.

З огляду на приписи п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 та п. 198.3 Податкового кодексу України підставою для зменшення платником об'єкта оподаткування з податку на додану вартість - на суму цього податку, нараховану на вартість отриманих послуг, є факт реального надання послуг та призначення останніх для такого використання. За відсутності факту придбання послуг та наявності лише формально складених документів відповідні суми не можуть відображатись в податковому обліку, адже це є протиправним та суперечить нормам матеріального права, а саме: п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 та п. 198.3 Податкового кодексу України.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При зазначених обставинах, суд вважає позовні вимоги позивача не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Олексіївка» до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Олексіївка» (код 34754402) до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1644 (одну тисячу шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі виготовлено 26 лютого 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко