Справа № 805/248/15-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/248/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 р. Справа № 805/248/15-а

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області звернулось до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції про визнання дій відповідача протиправними, скасування постанов відповідача від 29.12.2014 ВП №37313552, ВП №38778385, ВП № 39741731, зобов’язання відповідача відновити виконавчі провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановами відповідача від 29.12.2014 ВП №37313552, ВП №38778385, ВП № 39741731 повернуто вимоги Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області № 17 від 05.03.2013, 03.05.2013, 08.08.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 5501,62 грн., 2123,23 грн., 1194,03 грн. відповідно.

З даною постановою відповідача позивач не згоден з наступних підстав.

Вважає, що відповідачем порушено статті 11, 41, 42, 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивач зазначає, що обов’язок встановлений у вимозі відповідачем не ґрунтується на Законі України «Про виконавче провадження».

А тому, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Сторони до суду не з’явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Крім того, на адресу суду від сторін надійшли клопотання про розгляд справи без їх присутності. Крім того, відповідач надав заперечення проти позову в яких просив суд відмовити у задоволенні позову позивачу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

За приписами ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2015 про відкриття провадження у справі, витребувано з відповідача копії виконавчих проваджень №37313552, №38778385, № 39741731, крім того, вказано, що явка сторін у судове засідання є обов’язковою.

Таким чином, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог і на підставі документів які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд встановив наступне.

05.03.2013, 03.05.2013, 08.08.2013 Управлінням пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області були винесені вимоги № Ф 17 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 5501,62 грн., 2123,23 грн., 1194,03 грн. відповідно

Відділом державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції надано вимогу від 11.11.2014 управлінню пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області, в якій зазначено, що з 19.11.2014 та кожну наступну середу та п’ятницю забезпечити виїзд до боржників з метою перевірки їх майнового стану за місцем мешкання та подальшого вилучення і передачі арештованого майна на зберігання стягувану.

Листом від 18.11.2014 управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області надало відповідь, в якій зазначено, що державний виконавець має право використовувати приміщення за згодою власника для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна. Крім того, позивач зазначив, що на даний час не має фінансових видатків на ці дії.

Постановами відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції від 29.12.2014 ВП №37313552, ВП №38778385, ВП № 39741731 повернуто вимоги Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області Ф № 17 від 05.03.2013, 03.05.2013, 08.08.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 5501,62 грн., 2123,23грн., 1194,03 грн. відповідно, у зв’язку із тим, що представник управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області не з’явився для виходу (виїзду) до боржників з метою перевірки їх майнового стану за місцем мешкання, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчих документів тим самим порушив п.4. ч.1 статтю 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України “Про виконавче провадження”.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 року № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ст. 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 7 частиною 3 статті 11 цього Закону встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право : за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна.

Пунктом 1, 8 частини 2 статті 17 цього Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Частиною 2 статті 41 цього Закону передбачено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 частини 1 статті 47 цього Закону передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Частиною 1 статті 59 цього Закону передбачено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

За таких обставин, суд зазначає, що відповідач у процесі здійснення виконавчого провадження має право тільки за згодою використовувати транспортні засоби стягувача для перевезення майна боржника, також Законом визначено, що на майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису.

Тобто, Законом не покладено обов’язок на позивача (стягувача) надавати транспортні засоби відповідачу для перевезення майна боржника, також Законом не визначено, що позивач (стягувач) є однією особою якій передається на зберігання вилучене і арештоване майно боржника, а тому суд не вбачає, що стягувач перешкоджав провадженню виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при прийнятті спірної постанови відповідач не врахував положення статей Закону України “Про виконавче провадження”, а тому спірна постанова відповідача підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог щодо визнання дій відповідача протиправними, суд зазначає наступне.

Вчинення дій суб’єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб’єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії є процес реалізації наданих законом функцій суб’єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків. Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії – постанова про повернення виконавчого документу. Саме вона має вплив на його права та інтереси.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно позовних вимог щодо зобов’язання відповідача відновити виконавче провадження, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 51 цього Закону передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або

якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, –

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області до відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції про визнання дій відповідача протиправними, скасування постанов відповідача від 29.12.2014 ВП №37313552, ВП №38778385, ВП № 39741731, зобов’язання відповідача відновити виконавчі провадження – задовольнити частково.

Скасувати постанови відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції від 29.12.2014 ВП №37313552, ВП №38778385, ВП № 39741731 про повернення вимог Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області Ф № 17 від 05.03.2013, 03.05.2013, 08.08.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 5501,62 грн., 2123,23 грн., 1194,03 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Аканов О.О.