Справа № 1570/4556/2011     
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1570/4556/2011

Справа № 1570/4556/2011

УХВАЛА

19 лютого 2015 року м. Одеса

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами представник заявника зазначив, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходили з того, що позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат суми по утриманню рухомого майна (а саме: оплата послуг з тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергії) яке відповідно до умов договору №121 від 01.09.2007р. передано в управління ТОВ «ІнвестСтройТорг», а тому використовується у господарській діяльності саме ТОВ «ІнвестСтройТорг», а не КП «Ринок Привоз», відтак останнє не мало право включати витрати на обслуговування зазначеного рухомого майна за період з 1-го кварталу 2008 року по 2-ий квартали 2010 року до суми валових витрат, а також збільшувати податковий кредит на суму податку на додану вартість, сплачену за відповідні послуги на утримання майна. При цьому представник заявника вказав, що 13.06.2014р. КП «Ринок Привоз» отримано від КП «Теплопостачання міста Одеси» лист №21/11-215, у якому зазначено, що КП «Ринок Привоз» залишається споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, гарячої води та теплопостачання в розумінні Закону України «Про житлово-комунальній послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, безвідносно до укладення договору №121 управління рухомим майном від 01.09.2007р., а будь-які підстави для укладення договору на теплопостачання з ТОВ «ІнвестСтройТорг» замість КП «Ринок Привоз» у період з 01.09.2007р. по теперішній час - відсутні. В обґрунтування заяви про перегляд постанови суду від 22.02.2012р. заявник також надав до суду лист ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» від 07.07.2014р. №28/11-1172, зі змісту якого вбачається, що у ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» відсутні підстави для укладання договору про постачання електричної енергії з ТОВ «ІнвестСтройТорг», оскільки подібні договори укладаються між власником електроустановки (уповноваженою власником особи) та постачальником електричної енергії. Враховуючи, що ТОВ «ІнвестСтройТорг» не є ані власником об’єкту, ні його користувачем, укладення між останнім та ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» є неможливим. Таким чином, заявник вважає що виникли істотні для справи обставини, що не були відомі на час розгляду справи, та які є підставами для перегляду судового рішення згідно до п.1 ч.2 ст.245 КАС України.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник правонастуника ДПІ у Приморському районі м. Одеси - ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області - у судове засідання не з’явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами заперечував.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак суд ухвалив про розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2012р. у справі №1570/4556/2011 адміністративний позов задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Приморському районі міста Одеси №000052/1701/0 від 17.01.2011р., у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, КП «Ринок Привоз» та ДПІ у Приморському районі подано апеляційні скарги, але ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.04.2014р. подані скарги залишені без задоволення, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2012р. у справі №1570/4556/2011, - без змін (Т.2, а.с.185-190).

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції при розгляді справи встановлено наступне.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, КП “Ринок “Привоз” порушено п. 5.1 ст. 5, п.п. 5.2.1, 5.2.5 п.5.2 ст. 5, п.п. 11.3.1 п.11.3 ст. 11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 217886 грн.; п.п. 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та наказу ДПА України “Про затвердження форм податкової накладної та порядку її заповнення” від 30.05.1997 року № 165, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді на загальну суму 109307 грн.; абзац “г” п. п. 4.2.9 п.4.2 ст. 4, п.п. 8.1.1. та п.п. 8.1.2 п.8.1 ст. 8, п. 16.1 ст. 16 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”- КП “Ринок “Привоз” не утримано та не перераховано податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 6 382, 74 грн.; ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про місцеві податки і збори”, рішення Одеської міської ради від 15.10.2001 року № 2725-ХХІІІ “Про встановлення місцевих податків, зборів і їх ставок у межах, визначених законом” та рішення Одеської міської ради від 26.01.2007 року № 967-V “Про внесення змін до додатку до рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 року № 1074-ІV “Про нову редакцію додатка № 4 “Положення про ринковий збір”до рішення Одеської міської ради від 15.10.2001 року № 2725-ХХІІІ “Про встановлення місцевих податків, зборів і їх ставок у межах, визначених законом”, в результаті чого занижено ринковий збір на загальну суму 1270 грн.; п. 5 Положення про збір на використання місцевої символіки, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 15.10.2001 року № 2725-ХХІІІ “Про встановлення місцевих податків, зборів і їх ставок у межах, визначених законом”та нової редакції Положення “Про збір на використання місцевої символіки”(додаток № 10 до рішення Одеської міської ради від 15.10.2001 року № 2725-ХХІІІ “Про встановлення місцевих податків, зборів і їх ставок у межах, визначених законом”), в результаті чого занижено збір за право використання місцевої символіки на загальну суму всього 669 грн.

Не погодившись із зазначеними повідомленнями-рішеннями, КП «Ринок Привоз» оскаржив їх в адміністративному порядку, подавши скарги до ДПА в Одеській області. За результатами розгляду скарг остання прийняла рішення про скасування податкового повідомлення-рішення №000052/1701/0 від 17.01.2011р. в частині 957,54 грн. донарахованого податку на доходи фізичних осіб та 239,38 грн. застосованої штрафної санкції з цього податку, інші податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу представника КП «Ринок Привоз» - без задоволення (Т.1, а.с. 15-26), після чого КП «Ринок Привоз» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду.

Суд встановив, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог КП «Ринок Привоз» суди обох інстанцій виходили з наступного.

- 230220 грн – постачання електроенергії за договором від 28.05.2003 №3035Ц з ВАС «Одесаобленерго» (код за ЄДРПОУ 00131713) (за винятком відшкодованої фізичними особами – суб’єктами підприємницької діяльності та використаної ними електроенергії під час експлуатації орендованого у КП «Ринок Привоз» майна – торгових лотків у січні – лютому місяці 2008р.);

- 207756 грн. – водо забезпечення та водовідведення за договором від 01.11.2000 №5518/3 з Філією ТОВ «Інфоксводоканал» (код за ЄДРПОУ 26472133);

Здійснення операцій з нарахування та сплати послуг за отриману електроенергію, водопостачання, теплопостачання, послуги зв’язку, поточне обслуговування оргтехніки, придбання необоротних активів, запасів вплинуло також і на формування податкового кредиту підприємства. Зокрема, підприємство включило до податкового кредиту суми ПДВ:

Як встановлено судом, з метою придбання послуг електроенергії, водозабезпечення, теплопостачання КП “Ринок Привоз” укладено договори з ВАТ “Енергопостачальна компанія “Одесаобленерго”- договір №3035 Ц від 28.05.2003р. про постачання електричної енергії; КП “Одесводоканал”- договір на послуги водопостачання та водовідведення (профгрупа) № 5518/3 від 01.11.2000р.; КП “Теплопостачання м. Одеси”- договір № 2627 від 18.02.2005 року (а.с. 172-182, Том 1).

КП «Ринок Привоз» надавалися до суду документи, які підтверджуть здійснення КП «Ринок Привоз» витрат за оплату послуг за вище вказаними договорами. Зокрема, позивачем надавались до суду рахунки-фактури, звіт по рахунку КП “Ринок Привоз”, Журнал-ордер № 9 за лютий 2010 року, виписки з рахунку (Т.1, а.с. 195-196, 199-201, 224-227).

Судом встановлено, що 01.09.2007р. між КП “Ринок Привоз” (Засновник управління) та ТОВ “ІнвестСтройТорг” (Керуючий) укладено договір №121 управління рухомим майном (Т.1, а.с. 27-31).

Відповідно до умов зазначеного договору Засновник управління передає Керуючому на 1 рік рухоме майно, що знаходиться на балансі Засновника управління, в управління, а Керуючий зобов’язується за винагороду здійснювати від свого імені управління цим рухомим майном в інтересах Засновника управління; Рухоме майно, передеане в управління, виокремлюється з майна Засновника управління та враховується на окремому балансі Керуючого, по ньому ведеться окремий бухгалтерський облік. Перелік рухомого майна, його остаточна балансова вартість наведені в додатку № 1. Доходи від управління рухомим майном перераховуються Керуючим протягом двох банківських днів з дня затвердження Засновником управління звіту Керуючого та отримання Керуючим всіх грошових надходжень по доходам за місяць. Керуючий перераховує Засновнику управління оплату за управління рухомим майном в сумі 87 500, 00 грн. за місяць протягом 5 банківських днів після закінчення звітного місяця. Керуючий з доходів, отриманих від управління рухомим майном, здійснює фінансування витрат по утриманню рухомого майна, за виключенням тих витрат, платежі по яким повинен у відповідності до чинного законодавства здійснювати тільки Засновник управління.

Згідно акту прийому-передачі рухомого майна по договору управління рухомим майном №121 від 01.09.2007р. КП “Ринок “Привоз” передано, а ТОВ “ІнвестСтройТорг” оглянуто та прийнято рухоме майно (Т.1, а.с. 29-31).

Згідно журналу-ордеру №8 сума винагороди, визначена п. 3.2 розділу 3 договору №121 від 01.09.2007р. перераховувалась ТОВ “ІнвестСтройТорг” на рахунок КП “Ринок “Привоз” (Т.1, а.с. 202, 228, 230).

Відповідно до п. 5.1., п.п. 5.2.1, 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”(чинний на момент виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті; суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), установлених Законом України "Про систему оподаткування" (крім тих, що прямо не визначені у переліку податків, зборів (обов'язкових платежів), визначених зазначеним Законом), включаючи акцизний збір та рентні платежі, а також збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, за винятком податків, зборів (обов'язкових платежів), передбачених підпунктами 5.3.3, 5.3.4, та пені, штрафів, неустойок, передбачених підпунктом 5.3.5 цієї статті.

Згідно до п.п. 11.3.1. п. 11.3 ст. 11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Порядок обчислення та сплати податку на додану вартість, у тому числі питання формування податкового кредиту, дати його виникнення та умов нарахування, регульовалися нормами Закону України “Про податок на додану вартість” (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.7.4.1 п.7.4 ст.7 цього закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті), послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставки товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.п. 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2012 року по справі №1570/4556/2012, з огляд на наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України встановлено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1981року №1 “Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили”, як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, можливий, зокрема, за наступних умов: наявність істотних обставин, тобто таких, що можуть істотно вплинути на вирішення справи; існування таких істотних обставин справи на час розгляду справи та необізнаність заявника про такі істотні обставини на час розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд не керується, не посилається та не бере за основу своїх висновків при ухвалені рішення: листи, рекомендації чи роз’яснення органів виконавчої влади, інших організацій, підприємств та установ, які за своєю суттю не є регуляторними нормативно - правовими актами.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 245-253 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Л.М. Токмілова

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.