Справа № 813/4250/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року № 813/4250/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Павлішевський М.В.,

за участю представника позивача Верещинської О.Я., представника відповідача Кошевого А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пустомитівському районі Львівської області про спонукання до вчинення дій та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області у якому просить включити для відшкодування до актів щомісячної звірки по особовій справі потерпілого з 01.03.2014 року по 31.05.2014 року на суму 381,33 грн. пенсії гр. ОСОБА_1 в розмірі 381,33 грн.; стягнути суму пенсії неприйняту до відшкодування за період з 01.03.2014 року по 31.05.2014 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області громадянину ОСОБА_1 було виплачено пенсію в сумі 381,33 грн. Однак ця сума не була прийнята відповідачем до відшкодування, оскільки нещасний випадок з гр. ОСОБА_1 стався за межами України.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив, подав письмові заперечення на позовну заяву.

Представник відповідача подані заперечення підтримав. Зазначив, що механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України, Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 55-4/4. В основу цього механізму покладено щомісячне складання актів звірок. Відшкодуванню підлягають не всі пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві, а лише ті, які призначені особам, які є застрахованими відповідно до Закону та потерпілими особами, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно з законодавством СРСР або законодавством України. Вказав, що обов`язковими ознаками трудового каліцтва є ушкодження здоров`я, викликане впливом зовнішньої сили й пов`язане з виконанням трудових обов`язків, або ж нещасний випадок, пов`язаний з роботою. Однак ОСОБА_1 не міг отримати трудового каліцтва на виробництві у 1979 році, оскільки він у період з травня 1978 року по травень 1980 року проходив військову службу в Радянській Армії. Зазначив, що особова справа ОСОБА_1 у відділенні відсутня, жодних страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві йому не здійснюється. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Як встановлено з акта Кіровоградського монтажного управління «о несчастном случае на производстве» від 27.12.1979 року, 17.12.1979 року о 21:05 год. на ЦАМ, Газоочистка, п.о. «Северникель» стався нещасний випадок на виробництві, в результаті чого ОСОБА_1 отримав травму голови.

Згідно з випискою із акта огляду МСЕК до довідки серія ЛВА - 1 № 378799 громадянину ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву пожиттєво.

У зв`язку із нещасним випадком на виробництві, що трапився з ОСОБА_1 , котрий на той час працював за межами України, Управлінням Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області призначено та виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пенсійним фондом були включені суми витрат до Списків осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.03.2014 року по 31.05.2014 року в сумі 381,33 грн. Проте Відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області не прийнято до заліку виплачену ОСОБА_1 . Пенсійним фондом суму 381,33 грн. пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

При прийнятті постанови суд виходить з наступного.

Страхові виплати громадянам, трудове каліцтво (професійне захворювання, смерть) яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території країн СНД, здійснюється за нормами статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення», підписаної 13.03.1992 року (далі - Угода). Відповідно до преамбули даної Угоди, держави-учасниці СНД мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їх (держав-учасниць) території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР та реалізують це право на території держав-учасниць СНД.

Статтею 1 зазначеної Угоди встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави у якій вони проживають.

Статтею 3 Угоди встановлено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення несе держава, яка здійснює пенсійне забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено взаємними угодами.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України.

Статті 21 та 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» передбачають обов`язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові, внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідно до пункту 16 статті 34 даного Закону виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, тобто відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини 2 пункту 5 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання», якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Таким чином Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань зобов`язаний відшкодувати Пенсійному фонду виплачені суми, так як це передбачено частиною 2 пункту 5 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання».

Таким чином, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №55-4/4 від 04.03.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за №376/7697 «Про затвердження Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім`ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду. Пенсійний фонд та Фонд соціального страхування від нещасних випадків до 30 числа місяця, наступного за звітним, складають у двох примірниках акт про проведене відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку: 1) своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: а) допомогу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; д) пенсію у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; є) допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону.

Зазначені норми застосовуються виходячи з того, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є страховиком, який має виплачувати відповідні суми, а в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати.

Верховний суд України у постанові від 20 червня 2011 року у справі №21-76а11 погодився з позицією Вищого адміністративного суду України про безпідставність вимог управління ПФУ про зобов`язання відділення Фонду прийняти до заліку (підписати акт звірки) виплачені суми пенсії по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом, оскільки обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат. Порядок, на який він посилається, не регулює спірні відносини, які виникли у цьому випадку, бо встановлене правило щодо підписання актів звірки розрахунків підлягає застосуванню лише при відсутності спору. У разі наявності спору та незгоди на підписання актів звірки розрахунків з боку Фонду вимоги про стягнення таких сум мають вирішуватись у судах адміністративної юрисдикції, шляхом пред`явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред`явлення вимог про підписання актів звірки.

Отже обраний позивачем спосіб захисту шляхом заявлення однорідних по своїй суті позовних вимог як прийняття до заліку, прийняття до відшкодування та зобов`язання підписати акт звірки підлягає застосуванню лише при відсутності спору.

Тому, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача включити для відшкодування до актів щомісячної звірки по особовій справі потерпілого з 01.03.2014 року по 31.05.2014 року на суму 381,33 грн. пенсії ОСОБА_1 в розмірі 381,33 грн. - не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення суми пенсії неприйнятої до відшкодування за період з 01.03.2014 року по 31.05.2014 року суд зазначає таке.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/2828/14 від 16.06.2014 року за позовом Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пустомитівському районі Львівської області про зобов`язання відповідача включити для відшкодування до актів щомісячної звірки по особовій справі пенсіонера ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року суму 254,22 грн. та стягнути ці кошти з відповідача у задоволенні позову відмовлено повністю.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що згідно з Протоколом-рішенням з 02.06.1977 року по 18.05.1978 року ОСОБА_1 прийнятий в «мехмастерскую» слюсарем третього розряду та звільнений Наказом № 48 від 15.05.1978 року у зв`язку з призовом в ряди Радянської Армії.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № 556 від 10.08.1994 року, ОСОБА_1 призваний для проходження строкової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 20.05.1978 року та проходив службу в 308 військово-будівельному загоні з 5 травня 1978 року по травень 1980 року.

Тому судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з травня 1978 року по травень 1980 року проходив військову службу в Радянській Армії. У вказаний період питання військового обов`язку та військової служби регулювалися Законом СРСР «Про загальний військовий обов`язок». Враховуючи те, що ушкодження, отримані гр. ОСОБА_1 у 1979 році не пов`язані з виконанням трудових обов`язків, суд не встановив підстав для відшкодування Фондом витрат, пов`язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Зазначена постанова Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/2828/14 залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року.

Відповідно до статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з статтею 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні, не підтверджені матеріалами справи, не доведені у судовому засіданні, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати з сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська