Справа № 818/3723/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р. 17:41 Справа № 818/3723/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представника позивача - Сотника Ю.В.,

представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4 про скасування акту опису та арешту, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_2, в якій просить:

- скасувати акт опису та арешту від 15.10.2014 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_2;

- зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.01.2015 до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно накладено арешт на майно, яке перебуває в іпотеці у позивача чим позбавлено його права, що надане Законом України «Про іпотеку» та Законом України «Про заставу» та іншими нормами чинного законодавства України, задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач вважає дії відповідача такими, що суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідач надіслав до суду письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 31-33), які мотивовані тим, що на виконання до відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції 04.03.2013 надійшла ухвала Охтирського міськрайонного суду від 27.02.2013 № 583/477/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, яке належить йому на праві власності, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1083219,80 грн.

Ухвала виконана фактично, накладено арешт на майно боржника, а саме: автомобіль HYUNDAI Tucson 2.0 2008 року випуску шасі № НОМЕР_2, ДНЗ НОМЕР_3 та квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, відповідач зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист від 21.06.2013 № 583/477/13-ц, виданий Охтирським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1013402, 11 грн., який надійшов 19.08.2013.

По даному виконавчому документу опис й арешт квартири державним виконавцем не проводився в зв'язку з тим, що дане майно знаходиться в іпотеці ПАТ «ОТП Банк».

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 03.09.2014 визнано протиправною бездіяльність ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції з приводу не проведення звернення стягнення на заставлене майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та яка перебуває під іпотекою відповідно до вимог ст. ст. 54, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов'язано ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції вчиняти дії по визначенню чи перевищує вартість предмету іпотеки, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, розміру заборгованості ОСОБА_2 іпотекодержателю ПАТ «ОТП Банк» з метою встановлення можливості звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувана ОСОБА_4, який не є заставодержателем, в порядку ст. 54, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження».

15.10.2014 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, за вищевказаною адресою.

07.11.2014 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта.

Відповідач зазначає, що звіт про оцінку вартості описаного та арештованого майна до ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції не надходив.

За таких обставин, відповідач заперечує проти задоволення позову та просить суд у його задоволенні відмовити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду справу повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) укладений договір іпотеки № PCL-C00/269/2007, предметом якого є передача в іпотеку для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором № ML-C00/269/2007 належної на праві власності ОСОБА_2 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-16).

Ухвалою Отирського міськрайонного суда Сумської області від 27 лютого 2013 року по справі № 583/477/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1 в Охтирському МРЕО та в КП "Охтирське МБТІ" на загальну суму 1 083 219, 8 грн. (а.с. 73).

04.02.2013 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Отирського міськрайонного суда Сумської області від 27 лютого 2013 року по справі № 583/477/13-ц та накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 1 083 219, 8 грн., про що прийнято постанову ВП № 36845144 (а.с. 74).

Як встановлено з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, 13.03.2013 державним реєстартором Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області внесено запис № 329525 про обтяження - арешт усього нерухомого майна ОСОБА_2 (а.с. 75).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції від 15.04.2013 ВП № 36845144 закінчено виконавче провадження з виконання ухвали Отирського міськрайонного суда Сумської області від 27 лютого 2013 року по справі № 583/477/13-ц, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші види примусового виконання рішення (а.с. 76).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 3 вересня 2014 року по справі № 583/2766/14-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Сумського області від 9 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 листопада 2014, задоволено скаргу ОСОБА_4, визнано протиправною бездіяльність ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції з приводу не проведення звернення стягнення на заставлене майно, а саме квартиру, розташовану в розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та яка перебуває під іпотекою відповідно до вимог ст. ст. 54, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції вчинити дії по визначенню чи перевищує вартість предмету іпотеки, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, розміру заборгованості ОСОБА_2 перед іпотекодержателем ПАТ «ОТП Банк» з метою встановлення можливості звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача ОСОБА_4, який не є заставодержателем, в порядку ст. ст. 54, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 77-78).

Зокрема, судами встановлено, що в провадженні ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист № 583/477/13, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області від 13.08.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4 1013402 грн. 11 коп. Державним виконавцем неодноразово вчинялися дії щодо примусового виконання зазначеного рішення суду, проте на даний час воно не виконано. Державний виконавець не здійснив опис майна боржника, не визначив його вартість та не реалізував його у відповідності до положень ст.ст. 54, 58 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувача. Крім того, судами встановлено, державний виконавець ВДВС Охтирського МРУЮ, отримавши дані про належність на праві власності ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1, не вчинив дій з накладення арешту на неї, державний виконавець Очкуренко В.М. лише планував провести опис та арешт вищевказаної квартири для її подальшої оцінки і встановлення її ринкової вартості, проте такі дії не вчинив.

15 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС Охтирського МРУЮ на виконання рішення суду, на підставі виконавчого листа від 21.06.2013 по справі № 583/477/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 1 013 402 грн. 11 коп., виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області був складений акт опису й арешту майна, яким було описано і накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85-88).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Таким чином, законодавством передбачено, що поняття «звернення стягнення» охоплює наявність в сукупності трьох послідовних дій: арешт (опис), вилучення та примусова реалізація.

Згідно з частиною першою та другою ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Отже, накладення арешту на майно у виконавчому провадженні не є актом звернення стягнення на майно, а є лише дією, спрямованою на забезпечення можливості звернення стягнення на майно у майбутньому.

Відповідно до частини восьмої ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною шостою ст. 3 зазначеного Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Таким чином, у іпотекодержателя виникає право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки тільки у випадку порушення боржником основного зобов'язання.

Частиною четвертою ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до частини шостої ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Отже, у випадку, якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, після задоволення його вимог залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, визначеному цим Законом.

Як встановлено судом, кредитне зобов'язання ОСОБА_2 перед ЗАТ "ОТП Банк" виконується належним чином, рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє.

З огляду на викладене, враховуючи те, що накладення арешту на майно у виконавчому провадженні не є актом звернення стягнення на майно, а є дією спрямованою на забезпечення можливості звернення стягнення на майно у майбутньому, а також те, що стягнення коштів за рахунок предмета іпотеки можливо лише у випадку порушення боржником основного зобов'язання та залишок коштів після задоволення вимог іпотекодержателя використовується для задоволення вимог інших стягувачів, суд дійшов висновку про те, що факт накладення арешту на предмет іпотеки не може порушувати переважне право іпотекодержателя на звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці.

Відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Таким чином Законом України «Про виконавче провадження» право державного виконавця на накладення арешту на майно боржника не обмежено перебуванням такого майна у іпотеці.

З огляду на викладене, адміністративний позов є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4 про скасування акту опису та арешту, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та підписаний 16.02.2015.