Справа № 221/2444/14-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мохов Є.І.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року справа №221/2444/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного Фонду України в Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року у справі № 221/2444/14-а (головуючий І інстанції Мохов Є.І.) за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії, скасування рішення та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16 червня 2014 року звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № 1827 від 05 червня 2014 року Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_4; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області здійснити з 01 червня 2014 року згідно законодавства на час виходу на пенсію, перерахунок пенсії ОСОБА_4 в розмірі 90% суми заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати надбавки за спеціальне звання, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди згідно постанови КМУ № 212 від 24.02.2003 року та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно довідки 41 від 30.05.2014 року (а.с. 2-7).

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення № 1827 від 05 червня 2014 року про відмову управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області в перерахунку пенсії ОСОБА_4; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі провести з 01.06.2014 року згідно законодавства на час виходу на пенсію перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 в розмірі 90% суми заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати надбавки за спеціальне звання, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення, соціально-побутових питань, грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України №212 від 24.02.2003, та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно довідки №41 від 30.05.2014року (а.с. 31-34).

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, соціально-побутові потреби, індексація та грошова винагорода згідно Постанови КМУ № 212 від 24 лютого 2003 року не передбачені як складова частина заробітної плати державних службовців.

В судове засідання сторони не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивач отримує пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» з 21.08.2006 року.

03 червня 2014 позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду з заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди згідно Постанови КМУ № 212 від 24.02.2003 року та індексації заробітної плати на підставі довідки № 41 від 30 травня 2014 року.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду України в Волноваському районі Донецької області № 1827 від 05 червня 2014 року відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_4 з посиланням на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, соціально-побутові потреби, грошова винагорода згідно Постанови КМУ № 212 від 24.02.2003 року та індексація не передбачені зазначеною статтею як складові частини заробітної плати державних службовців (а.с. 8).

Не погодившись з рішенням УПФУ позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

В частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» вказує,що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб, винагорода за безперервну працю на державній службі згідно постанови КМУ від 24.02.2003 року № 212, та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Як свідчить довідка № 41 від 30 травня 2014 року, про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на всі виплати включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 11).

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 із змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670» від 14 лютого 2011 року № 5-1, якою затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", в довідці міститься графа «Інші виплати*», до якої вносяться відомості про отримані особою виплати, для яких не передбачені окремі графи, з подальшим розшифруванням цих виплат в рядку «*Інші виплати» та зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Також, в довідці зазначається на підставі яких первинних документів зазначена довідка видана (особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату).

Таким чином, з аналізу зазначеного вбачається, що в довідці вказуються всі виплати, які були фактично отримані особою, які підтверджуються первинними документами та на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судова колегія звертає увагу, на те, що у відповідності до вимог ст. 161 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої п.1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, від 14 травня 2013 року справа №21-125а13, від 28 травня 2013 року справа №21-97а13.

Крім того, судова колегія вважає вірним застосування судом першої інстанції вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», щодо проведення перерахунку пенсії з 01.06.2014 року.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного Фонду України в Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року у справі № 221/2444/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року у справі № 221/2444/14-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Е.Г.Казначеєв

І.Д. Компанієць