Справа № 804/20081/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 р. справа № 804/20081/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Крюкової О.В.

за участю сторін:

представника позивача Сулейманова Ю.К.

представника відповідача Донцова Є.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай ЛТД" до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2014 року, -

ВСТАНОВИВ :

05 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай ЛТД» (далі - ТОВ «Скай ЛТД», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Західно-Донбаська ОДПІ, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області форми «Р» від 20.11.2014 року № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що Західно-Донбаською ОДПІ була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Скай ЛТД» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» за період 01.07.2014 року - 31.07.2014 року, ТОВ «Техтрейдкомпані» за період 01.05.2014 року - 31.05.2014 року, результатами якої складено акт перевірки № 260/04-10-22-01-24608172 від 04.11.2014 року, висновки якого щодо порушення п.198.1 п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту податку в сумі 120500,93 грн. та заниження податкового зобов'язання є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 року № , прийняте на підставі даного акту, є протиправним та підлягає скасуванню (а.с. 3-8).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

У судове засідання 30.01.2015 року прибув представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, скасувавши податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2014 року.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував у зв'язку із його необґрунтованістю з підстав, викладених у запереченнях, в яких він зазначає, що перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин позивача з ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» за період 01.07.2014 року - 31.07.2014 року, ТОВ «Техтрейдкомпані» за період 01.05.2014 року - 31.05.2014 року, у зв'язку із чим встановлено завищенням позивачем податкового кредиту на загальну суму 120500,93 грн. за рахунок включення до його складу сум ПДВ по господарським операціям з наведеними контрагентами, чим порушено п.198.1 п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України. Також посилається на отриманій матеріали перевірок та дані відносно ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані», згідно яких реальність здійснення господарських операцій та можливість виконувати зі свого боку умови укладених із позивачем договорів відсутня, що свідчить про те, що діяльність позивача спрямована на отримання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої зобов'язання. Зазначає, що акт перевірки позивача складений правомірно, згідно із діючим законодавством, висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи, відтак є цілком обґрунтованими та доведеними, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2014 року є правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 197-199).

Дослідивши всі документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай ЛТД» зареєстровано 22.04.1997 року Павлоградським міським управлінням юстиції та з 30.04.1997 року перебуває на податковому обліку в Західно-Донбаській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД-2010 є: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; неспеціалізована оптова торгівля.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 22.10.2014 року по 28.10.2014 року на підставі наказу від 22.10.2014 року № 810, згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Західно-Донбаської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Скай ЛТД» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» за період 01.07.2014 року - 31.07.2014 року, ТОВ «Техтрейдкомпані» за період 01.05.2014 року - 31.05.2014 року, результатами якої складено акт перевірки № 260/04-10-22-01-24608172 від 04.11.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення п.198.1 п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України - завищено податковий кредит в сумі 120500,93 грн., внаслідок чого занижено розмір податкового зобов'язання на загальну суму 120500,93 грн., в тому числі: ТОВ «Сенатор Груп 2014» липень 2014 року - 26927,20 грн.; ТОВ «Константер Груп» липень 2014 року - 85891,73 грн.; ТОВ «Техтрейдкомпані» травень 2014 року - 7682,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 20.11.2014 року, яким платнику податків ТОВ «Скай ЛТД» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів на загальну суму 180752,00 грн., в тому числі: 120501 грн. - за основним платежем та 60251 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до матеріалів справи предметом перевірки ТОВ «Скай ЛТД» були взаємовідносини із ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані».

Судом встановлено, що 01.07.2014 року між ТОВ «Сенатор Груп 2014» (орендар) та ТОВ «Скай ЛТД» (суборендар) укладено договір суборенди № 57. За умовами укладеного договору орендар зобов'язується передати в строкове користування суборендарю за плату частину нежилих приміщень будівель, а саме: загальною площею 1850,5 кв.м., в т.р. торгівельна площа 1222,3 м.кв. універсаму «Павлоградський» за адресою м. Павлоград, вул..Ст.Фронту, 15; загальною площею 835,0 кв.м., в т.р. торгівельна площа 508,0 м.кв. універсами «Дніпропетровський» за адресою м. Павлоград, пр..Шахтобудівників, 13. Так пунктом 2.5 договору зазначено, що право тимчасового користування об'єктами суборенди належить ТОВ «Сенатор Груп 2014» на підставі договору оренди № 127 від 01.07.2014 року, укладеного між ПрАТ «Фірма Торвугілля». Згода ПрАТ «Фірма Торвугілля» на передачу об'єктів в суборенду зазначено в пункту 7.5 договору оренди (а.с. 26-28).

Розмір орендної плати по договору становить 134636 грн., ПДВ - 26927,20 грн.

Реальність виконання обумовлених договором зобов'язань сторін підтверджена укладеними Актом №5 7 прийому-передачі орендованого майна від 01.07.2014 року, яким засвідчено факт передачі об'єкту суборенди, Актами підтвердження користуванням орендованим приміщенням № 2107/302 від 31.07.2014 року та № 2107/303 від 31.07.2014 року.

Після виконання обумовлених договором зобов'язань ТОВ «Сенатор Груп 2014» виписано позивачу податкові накладні, копії яких долучені до матеріалів справи.

Розрахунок за виконані договірні зобов'язання здійснено у безготівковій формі, що підтверджено копіями платіжних доручень, які наявні в матеріалах справи.

Слід зазначити, що відповідно до досліджених відомостей з ЄДРПОУ відносно ТОВ «Сенатор Груп 2014» одним із видів діяльності підприємства є надання в оренду ї експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

В подальшому орендовані за договором суборенди № 57 від 01.07.2014 року об'єкти оренди були надані позивачем в строкове користування орендарю ПП «Сфера» на підставі договору суборенди № 1237 від 01.07.2014 року (а.с. 39-43).

Також судом встановлено, що між ТОВ «Скай ЛТД» (замовник) та ТОВ «Константер Груп» (підрядник) укладено Договір підряду № 107 від 01.07.2014 року, згідно з яким підрядник зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з благоустрою території ТК «Гулівер» за адресою м. Павлоград, вул. Шевченко, 128, згідно кошторису - замовлення та надати результат замовнику. Роботу підрядник виконує зі свої матеріалів, на власному обладнанні та власними силами в термін до 31 липня 2014 року. Робота вважається виконаною після підписання сторонами акту приймання робіт (а.с. 57-58).

Слід зазначити, що об'єкт нерухомості ТК «Гулівер», благоустрій якого за умовами договору здійснює ТОВ «Константер Груп», на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради № 1158 від 24.09.2008 року належить ТОВ «Скай ЛТД» за приватною формою власності.

Передумовою укладання зазначеного договору підряду був затверджений Дефектний акт на ремонт «благоустрій території ТК «Гулівер».

Фінансово-господарські операції з надання ТОВ «Константер Груп» послуг з благоустрою території оформлена відповідними документами, а саме: договірними цінами на благоустрій території ТК «Гулівер», відомості ресурсів до локального кошторису, довідками вартості виконаних будівельних робіт та затрат за липень 2014 року, розрахунок видатків до локального кошторису, звітні відомості ресурсів, копії яких долучені до матеріалів справи.

За фактом виконання умов договору сторонами укладено акти приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року: №№ 407/053, 707/091, 1107/051, 1407/079, 1607/052, 1807/061, 2107/101, 2507/077, 2807/113, 3107/292 (а.с. 63-64, 71-72, 80-81, 87-88, 96-97, 104-105, 112-111, 118-119, 124-125, 132-133 відповідно) та відповідні розрахунки одиничного вартості окремих робіт до кожного акта приймання виконаних будівельних робіт.

При цьому форми актів приймання-передачі виконаних робіт відповідають законодавчо встановленим формам № КБ-2в та №КБ-3.

Також, після виконання обумовлених договором робіт ТОВ «Константер Груп» виписано позивачу податкові накладні, копії яких долучені до матеріалів справи.

В ході судового розгляду судом було досліджено Ліцензію № 290914 надану державною архітектурно-будівельною інспекцією України ТОВ «Константер Груп» на право ведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, строк дії ліцензії: з 25.06.2014 року по 25.06.2017 року.

01.05.2014 року між ТОВ «Техтрейдкомпані» (суборендодавець) та ТОВ «Скай ЛТД» (суборендар) укладено договір суборенди № 25. За умовами укладеного договору орендар зобов'язується надати в строкове користування суборендарю за плату частину нежилого приміщення будівлі, загальною площею 835,0 кв.м. в т.р. торгівельна площа 508,0 м.кв. універсаму «Дніпропетровський» за адресою м. Павлоград, пр. Шахтобудівників, 13. Розмір орендної плати по договору становить 38410 грн., ПДВ - 7682 грн. (а.с. 150-152).

Реальність виконання обумовлених договором зобов'язань сторін підтверджена укладеним Актом № 25 прийому-передачі орендованого майна від 01.05.2014 року, яким засвідчено факт передачі об'єкту суборенди, Актом підтвердження користуванням орендованим приміщенням № 3105/382 від 31.05.2014 року.

Після виконання обумовлених договором зобов'язань ТОВ «Техтрейдкомпані» виписано позивачу податкову накладну № 249 від 31.05.2014 року, копії якої долучена до матеріалів справи.

Розрахунок за виконані договірні зобов'язання здійснено у безготівковій формі, що підтверджено випискою із банківського рахунку позивача.

В подальшому орендовані за договором суборенди № 25 від 01.05.2014 року об'єкт оренди був наданий позивачем в строкове користування орендарю ПП «Сфера» на підставі договору суборенди № 1215 від 01.05.2014 року (а.с. 158-162).

Суд зазначає, що відповідачем ані в ході судового розгляду, ані при складанні акту перевірки не заперечувалось проти належного документального оформлення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані».

Згідно з підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України (наразі та далі - у редакції Податкового кодексу України станом на час виникнення спірних справовідносин) податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

При цьому, в пункті 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для однозначного висновку, що єдиною підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є виписана йому продавцем товарів (робіт, послуг) податкова накладна.

Відповідно до змісту пунктів 201.4 та 201.8 статті 201 ПК України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в встановленому порядку.

Згідно з пунктом 184.1 статті 184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

На момент проведення операції з позивачем і виписки податкових накладних ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані» були зареєстровані як платники податку на додану вартість, а тому мали повне право виписувати позивачу податкові накладні.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини 1 статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачені обов'язкові реквізити первинних документів.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, первинні документи, якими оформлені операції з надання послуг від ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані» позивачу, складені належним чином та відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем не надано.

Вищий адміністративний суд України у листі від 02.06.2012 року звернув увагу адміністративних судів на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При вирішенні питання щодо реальності господарської операції судам слід перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності. Необхідно також перевірити наявність спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, а також встановити зв'язок між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Відповідачем не надано будь-яких доказів нереальності господарських операцій позивача з огляду на наведені критерії.

За таких обставин, позивач цілком правомірно включив до складу свого податкового кредиту суми ПДВ, сплачені контрагенту у складі ціни наданих послуг у перевіряємому періоді на підставі виписаних податкових накладних.

Посилання відповідача на акт перевірки від 01.09.2014 року № 463/26-56-22-01-03/39156251 ТОВ «Сенатор Груп 2014» з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати ПДВ по взаємовідносинам з платниками податків за період з 01.05.2014 року по 31.08.2014 року, яким встановлено нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «Сенатор Груп 2014» за період з 01.05.2014 року по 31.08.2014 року; даних автоматизованої системи співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань в розрізі контрагентів, згідно яких станом на момент перевірки позивача встановлені розбіжності за липень 2014 року із даними контрагентів ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані»; акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Техтрейдкомпані» від 19.09.2014 року № 141/7/10-08-22-01/39174862 за період травень 2014 року, судом не приймаються з огляду на наступне.

Позивач як замовник та суборендар, не може нести відповідальність ні за несплату податків виконавцями та орендарями, що надають послуги оренди, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови необізнаності щодо неї. Крім того, порушення контрагентом-постачальником, в даному випадку виконавцем та орендарями, податкової дисципліни, зафіксовані в вищенаведених актах перевірок контрагентів позивача, не можуть бути підставою для обмеження права замовника на податковий кредит за умови реальності господарської операції.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що предметами укладених договорів між позивачем та його контрагентами є надання в оренду об'єкту нерухомості, а не постачання товару, що по-перше відповідає встановленим за КВЕД видами діяльності підприємств, та що виключає можливу пов'язаність позивача із контрагентами-постачальниками ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані».

Також, слід зауважити, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Оскільки, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2011 у справі № К-12509/08.

Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 «статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

На момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а отже мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, до того ж видані податкові накладні, на основі яких сформований податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством.

Укладаючи угоди з ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані» позивач мав всі документальні підтвердження господарської правосуб'єктності контрагентів: здійснювати господарську діяльність, реалізовувати господарську компетенцію, мати зобов'язання, нести за ними відповідальність тощо.

Суд приходить до однозначного висновку, що позивачем були вчинені всі необхідні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції. Крім того, позивач не зобов'язаний перевіряти наявність у свого контрагента наміру здійснення господарської діяльності, а також фіктивність створення останнього, оскільки дані питання входять до компетенції інших державних органів. Правочини укладалися з юридичною особою, при наявності всіх необхідних документів, а тому позивач жодним чином не міг і не повинен був передбачити дотримання чи недотримання своїм контрагентом вимог податкового законодавства.

Отже, позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по вищезазначеним податковим накладним, виписаним ТОВ «Сенатор Груп 2014», ТОВ «Константер Груп» та ТОВ «Техтрейдкомпані».

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції Українита діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність винесеного рішення.

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2014 року, яким платнику податків ТОВ «Скай ЛТД» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів на загальну суму 180752,00 грн., в тому числі: 120501 грн. - за основним платежем та 60251 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями - прийняте Західно-Донбаською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ТОВ «Скай ЛТД» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 361,50 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1875 від 01.12.2014 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 361,50 грн. підлягає поверненню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 30 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 04 лютого 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай ЛТД" до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2014 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 20.11.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай ЛТД" (; інднкс 51400, Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Горького, будинок 130) судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 361,50 (триста шістдесят одна гривня 50 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 04 лютого 2015 року.

Суддя С. В. Прудник