Справа № 398/7585/14-а
Суддя: Тимченко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/7585/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" лютого 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі суду: головуючий суддя Тимченко Л.М.

з участю секретаря Міщенко С.А.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі

про визнання неправомірними рішення щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та щодо зобов'язання зарахувати стаж роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та зобов'язати здійснити нарахування та виплачувати пенсію за вислугу років, -

встановив:

ОСОБА_2 (надалі - Позивач) 26 листопада 2014 року звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі (надалі - Відповідач або Управління) за уточненими позовними вимогами про визнання неправомірними рішення щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугу років та щодо зобов'язання зарахувати стаж роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та зобов'язати здійснити нарахування та виплачувати пенсію за вислугу років, мотивуючи свої умови тим, що вона працювала у Відділі освіти Олександрійської районної державної адміністрації завідувачем районної психолого - медико - педагогічної комісії і за сумісництвом в цей час працювала вчителем початкових класів та дефектологом, зокрема в Протопопівській та у Войнівській загальноосвітніх школах за період 2009, 2011-2014 роки, як вказано в довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (форма № 5), однак в Управлінні їй було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки цей час не було зараховано до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. Про порушення її прав вона дізналась 17 жовтня 2014 року, коли отримала рішення Управління, тому змушена звернутись до адвоката за правовою допомогою.

В судовому засіданні позивач та її представник просять суд визнати неправомірними рішення Управління щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугу років та щодо зобов'язання зарахувати стаж роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та зобов'язати Управління здійснити нарахування та виплачувати їй пенсію за вислугу років. Просять суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Інтереси позивача в суді представляла адвокат ОСОБА_1

Представник відповідача позов не визнав, пояснив суду, що позивач дійсно зверталась до Управління із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років в порядку визначеному чинним законодавством. Через відсутність відповідних документів про основну роботу, що дає право на пенсію за вислугу років пенсійна справа на позивача не була сформована та вважає, що дії Управління були правомірними, оскільки робота за сумісництвом не зараховується до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Інтереси відповідача в суді по довіреності представляв Скакун М.М.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, чи заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень органів державної влади.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

У відповідності до вимог ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правовідносини сторін щодо порядку призначення та перерахунку пенсії врегульовані Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законами України «Про освіту» та «Про загальну середню освіту».

Відповідно до статті 2 закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам України призначаються трудові пенсії за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років.

Згідно зі статтею 55 (пункт «Е») закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення мають право на пенсію за вислугу років за наявності в них спеціального стажу роботи не менше 25-ти років (чоловікам і жінкам) за Переліком, що затверджується в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 56 та ст. 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства у колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Як відомо, згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (набрав чинності з 1 січня 2004 р.) страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не менш ніж мінімальний страховий внесок. Ураховуючи абзац другий ч.16 Прикінцевих положень, слід зауважити, що під час визначення права на пенсію за вислугу років стаж як до, так і після 1 січня 2004 р. обчислюється за нормами Закону «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» - за даними трудової книжки, а за потреби - уточнюючих довідок. Отже, для визначення права на зарахування до спеціального стажу певного періоду роботи потрібно, щоб особа працювала в закладах і на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років. У тому разі, якщо із записів трудової книжки неможливо зробити відповідний висновок, до рай(міськ)управління Пенсійного фонду додатково подається уточнююча довідка закладу (установи). Також під час вирішення цього питання може бути розглянуто інші документи (положення про заклад, структуру, штатні розписи тощо). Відповідно до приміток до названого вище Переліку вчителі й інші працівники освіти заочних навчальних закладів, названих у цьому Переліку, належать до числа осіб, що мають право на одержання пенсії за вислугу років. Тільки робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Педагогічна пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку педагога, але обов'язковою умовою призначення такого виду пенсії є звільнення з роботи (стаття 7 цього закону), що дає право на призначення пенсії за вислугу років. Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту й посадами, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436), передбачені вчителi, логопеди, учителi-логопеди, учителi-дефектологи, викладачi, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователi, завiдуючi та iнструктори слухових кабiнетiв, директори, завiдуючi, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завiдуючi навчальною та навчально-виховною частиною, соцiальнi педагоги (органiзатори позакласної та позашкiльної виховної роботи з дiтьми), практичнi психологи, педагоги-органiзатори, майстри виробничого навчання, керiвники гурткiв, секцiй, студiй та iнших форм гурткової роботи.

Педагог у разі виходу на пенсію за вислугою років не має права працювати за спеціальністю й отримувати одночасно пенсію та зарплату. У той же час він має право продовжувати працювати, але не на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років, оскільки такий вид пенсії призначається в разі залишення роботи, що дає право на цей вид пенсії. У випадку зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється й поновлюється після звільнення з роботи.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» діє Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, за яким визначена типова форма заяви до Управління про призначення пенсії, що особисто подається до Управління, довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного коду, документи про стаж роботи та довідку про заробітну плату та документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Суд приймає до уваги, що згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для підтвердження спеціального стажу Управлінням приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, яка видається на підставі первинних документів, в яких вказано періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом при розгляді даної справи встановлено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі як пенсіонер.

Судом також встановлено, що позивач згідно запису в трудовій книжці з 03 вересня 2007 року прийнята до Відділу освіти Олександрійської райдержадміністрації завідувачем психолого - медикопедагогічної консультації та працює до цього часу. У період з 19 січня 2009 року до 25 травня 2009 року позивач за сумісництвом працювала вчителем початкових класів (індивідуальна форма навчання за програмою допоміжної школи) Протопопівської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів з тижневим навантаженням 5 години». Згодом, з 12 вересня 2011 року до 24 травня 2012 року позивач за сумісництвом працювала вчителем - дефектологом Войнівської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів. Також, у період з 03 вересня 2012 року до 24 травня 2013 року та у період з 02 вересня 2013 року до 30 травня 2014 року позивач за сумісництвом також працювала вчителем - дефектологом та дефектологом Войнівської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів. Робота за сумісництвом в цей час, зокрема в Протопопівській та у Войнівській загальноосвітніх школах за період 2009, 2011-2014 роки, як вказано в довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (форма № 5) не вказана в трудовій книжці позивача.

Суд критично оцінює довідки № 1431 від 24 вересня 2014 року (так вказано в усіх трьох довідках, виданих Відділом освіти Олександрійської районної державної адміністрації) про роботу за сумісництвом за період 2009, 2011-2014 роки, оскільки в цей час позивач працювала у Відділі освіти Олександрійської районної державної адміністрації за основним місцем роботи.

Суд приймає до уваги, що в цих довідках є посилання на накази по Відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації №15-к від 19 січня 2009 року, № 216-к від 09 вересня 2011 року, № 131 від 31 серпня 2012 року та № 204-к від 02 вересня 2013 року, за якими, зокрема:

за наказом № 15-к від 19 січня 2009 року по Відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації позивача «ОСОБА_2, завідувача районної психолого - медико - педагогічної комісії прийнято на роботу вчителем початкових класів (індивідуальна форма навчання за програмою допоміжної школи) Протопопівської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів за сумісництвом з 19 січня 2009 року по 25 травня 2009 року з тижневим навантаженням 5 години», так вказано в наказі;

за наказом № 216-к від 09 вересня 2011 року по Відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації позивача «ОСОБА_2, завідувача РПМПК, прийнято на роботу вчителем - дефектологом Войнівської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів за сумісництвом з 12 вересня 2011 року по 24 травня 2012 року з тижневим навантаженням 3, 5 години» так вказано в наказі;

за наказом № 131-к від 31 серпня 2012 року по Відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації за п.2 позивача «ОСОБА_2, завідувача РПМПК, прийнято на роботу вчителем - дефектологом Войнівської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів за сумісництвом з 03 вересня 2012 року по 24 травня 2013 року з тижневим навантаженням 4 години», так вказано у наказі;

за наказом № 204-к від 02 вересня 2013 року по Відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації позивача «ОСОБА_2, завідувача районної психолого - медико - педагогічної консультації прийнято на роботу дефектологом Войнівської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів за сумісництвом з 02 вересня 2013 року по 30 травня 2014 року з тижневим навантаженням 4 години», так вказано в наказі. Підставою для видачі цих наказів (так вказано в усіх наказах) є заяви ОСОБА_2

Суд дійшов висновку, що ні посада, на якій працювала позивач за основним місцем роботи - завідувач районної психолого - медико - педагогічної консультації Відділу освіти Олександрійської районної державної адміністрації, ні заклад освіти (Відділ освіти Олександрійської районної державної адміністрації) не входять до Переліку, що дає право на пенсію за вислугою років, тобто відсутні підстави для зарахування періоду роботи за сумісництвом за період 2009, 2011-2014 роки до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Управління діяло правомірно, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За вказаних обставин у суду відсутні підстави визнати дії Управління неправомірними щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років та щодо відмови зарахувати стаж роботи по сумісництву за період 2009, 2011-2014 роки до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та щодо вимоги здійснити нарахування та виплачувати пенсію за вислугу років.

Суд приймає до уваги, що до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться також і витрати на судовий збір. Витрати, пов'язані з оплатою судового збору несуть сторони. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно задоволених вимог (ч. 3 ст. 94 КАС України). Судові витрати суд відносить на рахунок позивача, оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають повністю.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» та ст.ст. 3, 4-15, 17-21, 23, 99, 100, 104, 158 -163, 167 КАС України, суд,-

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі про визнання неправомірними рішення щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та щодо зобов'язання зарахувати стаж роботи до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та зобов'язати здійснити нарахування та виплачувати пенсію за вислугу років - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду Тимченко Л.М.