Справа № 2а/2370/1266/12
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Київ К/800/7350/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Лосєва А.М.
Бившевої Л.І.
Шипуліної Т.М.

за участю секретаря Титенко М.П.
за участю представників:
позивача:не з'явився
відповідача:Мельника А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скарги Катеринопільської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012

у справі № 2а/2370/1266/2012

за позовом прокурора Катеринопільського району Черкаської області в інтересах держави в особі Катеринопільської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби

до Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал»

про стягнення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2012, задоволено адміністративний позов прокурора Катеринопільського району Черкаської області в інтересах держави в особі Катеринопільської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області державної податкової служби до Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» (надалі - КП «Водоканал») про стягнення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника; стягнуто з КП «Водоканал» в дохід бюджету через Катеринопільську об'єднану державну податкову інспекцію Черкаської області державної податкової служби з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податковий борг з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року та за січень, лютий 2012 року в сумі 601291,00.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 апеляційну скаргу КП «Водоканал» задоволено; постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2012 скасовано; ухвалено нову постанову про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення позивачем порядку стягнення відповідного податкового боргу.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 і ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач надав письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначив, зокрема, що позивачем не дотримано спеціального порядку стягнення податкового боргу, а тому, рішення суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем було самостійно подано податкові декларації з податку на додану вартість від 19.10.2011 № за вересень 2011 року на суму 111493,00грн.; від 17.11.2011 № за жовтень 2011 року на суму 109240,00грн.; від 19.12.2011 № за листопад 2011 року на суму 108109,00грн.; від 18.01.2012 № за грудень 2011 року на суму 101438,00грн.; від 17.02.2012 № за січень 2012 року на суму 76401,00грн.; від 19.03.2012 № за лютий 2012 року на суму 94610,00грн.

Згідно з вказаними деклараціями відповідач самостійно визначив та узгодив зобов'язання з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року та за січень, лютий 2012 року в загальному розмірі 601291,00 грн. Сплата визначеної позивачем суми підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Проте, позивач сплачену суму частково зарахував в рахунок погашення заборгованості по пені, яка виникла до 01.01.2011.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктами 203.1 та 203.2 статті 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення

Згідно з пунктом 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Водночас, ПК України встановлено особливий порядок стягнення податкового боргу. Так, пунктом 96.1 статті 96 Податкового кодексу встановлено, що разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з відповідним поданням.

Тобто, у разі несплати позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання податковий орган мав надіслати йому вимогу, з урахуванням особливостей, визначеними статтею 96 ПК України. Оскільки відповідну вимогу позивачем не надіслано, як і не застосовано особливої, передбаченої законом процедури стягнення коштів з комунального підприємства, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій щодо недотримання позивачем встановленої ПК України процедури стягнення коштів за податковими зобов'язаннями.

Доводи позивача, що відповідач має податковий борг з 2001 року та відповідні вимоги йому надсилались, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки процедура зарахування податкового боргу в порядку черговості його виникнення встановлена саме ПК України та не може застосовуватись до боргу, що виник до набрання ПК України чинності. При цьому, право на зміну цільового призначення сплачених коштів податковому органу ані ПК України, ані законодавством, що діяло до набрання ним чинності, не передбачено.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Катеринопільської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 у справі № 2а/2370/1266/2012 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева
(підпис) Т.М. Шипуліна