Справа № 522/19657/14-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 р.м.Одеса Справа № 522/19657/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01 грудня 2013 року, згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці та провести відповідні виплати.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано неправомірними дії УПФ України в Приморському районі м. Одеси про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 Зобов'язано УПФ України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в розмірі 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року №258 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру з 01 грудня 2013 року, та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму коштів між нарахованим та фактично виплаченим грошовим утриманням на день виконання рішення суду.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, у зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01.11.2013 року, на підставі ч.1, ч.3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", вона набула статусу судді у відставці.

Згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданої апеляційним судом Одеської області, заробітна плата діючого судді на відповідній посаді, становить з 01 грудня 2013 року 24 116, 40 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою про приведення її довічного грошового утримання судді у відставці до відповідності на підставі рішення Конституційного суду України від 03 червня 2013 року, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" додавши до заяви довідку про заробітну плату судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці.

Своїм листом від 01.08.2014 року за №287/Ф-11 Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси відмовило їй в такому перерахунку.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції від 08 липня 2011 року) передбачалось, що виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року встановлено, що підлягають застосуванню частини 1, 2 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" як такі, що не суперечать Конституції України; ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції до змін, внесених Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Перше, друге, трете речення ч. 5 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини 5 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції до змін, внесених Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а саме: "Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку"‚ та четверте речення частини 5 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зі змінами, внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а саме: "Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Дія статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не поширюється на Закон України "Про судоустрій і статус суддів". Дія абзацу другого п. 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

У рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року, зокрема, зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Зміст ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції, яка діє внаслідок прийняття рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року, чітко та однозначно встановлює співвідношення та залежність розміру місячного довічного грошового утримання судді у відставці від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Існуюче формулювання змісту статті зазначеної закону є цілком достатнім для того, щоб зробити висновок, що зміна розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, є достатньою підставою для зміни розміру відповідного місячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з обґрунтуваннями апеляційної скарги УПФ України в Приморському районі м. Одеси, стосовно того, що наявність прямо передбаченого порядку перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці тільки для суддів Конституційного Суду України, вказує на неможливість здійснення перерахунку суддям інших рівнів.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи зміст вказаних норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на перерахунок довічного грошового утримання судді, який має бути здійснений, виходячи з розміру заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є.Зуєва

суддя О.А.Шевчук

суддя А.Г.Федусик