Справа № 804/18468/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Германюк Т.В., за участю представників: позивача - Руденка О.Ф., відповідача - Хоміча Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МВМ Груп»
до Державної податкової інспекції у Амур - Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетрвоській області
про визнання дій протиправними, скасування рішення, визнання декларації такою, що подана у момент фактичного її отримання, зобовязання вчинити певні дії,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було подано засобами телекомунікаційного зв'язку в електронному вигляді декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року. 22.10.2014 року на адресу позивача надійшло рішення ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому зазначено, що податкова декларація заповнена з порушенням вимог Податкового кодексу України, у зв'язку з чим, звітність не вважається податковою декларацією. Позивач вважає що зазначені висновки відповідача є протиправними, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на надані суду письмові заперечення, у яких зазначено, що відповідач діяв у спосіб та у межах наданих повноважень, у відповідності до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ТОВ «МВМ Груп» подало засобами телекомунікаційного зв'язку до Державної податкової інспекції у АНД районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року.
На час розгляду справи відповідачем відповідь на вищевказаний лист надана не була.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Пунктом 48.1 статті 48 ПК України передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Відповідно до п. 48.2 ст. 48 ПК України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форми податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Згідно з п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:
-тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);
-звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;
-звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);
-повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;
-код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
-реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
-місцезнаходження (місце проживання) платника податків;
-найменування контролюючого органу, до якого подасться звітність;
-дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);
-ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;
-підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Пунктом 48.7 статті 48 ПК України визначено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
Так, відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюю чого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цьогоКодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п. 49.9 ст. 49 ПК України).
Згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України за №1503/12/13-12 від 15.06.2012 року процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою органу державної податкової служби фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ПК України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.
У відповідності до п. 49.10 ст. 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
Згідно з пунктом 49.11 статті 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.
Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.
Тобто, п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України передбачений вичерпний перелік обов'язкових реквізитів за наявності яких, остання приймається податковим органом.
Під час розгляду справи представник відповідача зазначив, що єдиною підставою для висновку про невідповідність поданої декларації вимогам п. 48.3 Податкового кодексу України слугувало те, що у декларації не вказано повну податкову адресу, а саме, не вказано область та район. Суд вважає вказане твердження відповідача помилковим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що податкова декларація позивача з податку на додану вартість за вересень 2014 року складена за визначеною формою, усі визначені пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України обов`язкові реквізити, в тому числі зазначена податкова адреса, яка збігається з адресою, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, в тому числі відомості щодо адреси місцезнаходження.
Отже, висновки відповідача про те, що позивач порушив положення Податкового кодексу України є безпідставними та не підтвердженими фактичними обставинами справи.
Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МВМ Груп» - задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податкової декларації ТОВ «МВМ ГРУП» з податку на додану вартість за вересень 2014 року.
Визнати декларацію ТОВ «МВМ ГРУП» з податку на додану вартість за вересень 2014 року такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто 14.10.2014 року.
Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відобразити показники податкової звітності відповідно до декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «МВМ ГРУП» з податку на додану вартість за вересень 2014 року, поданої 14.10.2014 року.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 17.12.2014 року.

Суддя М.В. Дєєв