Справа № 121/2957/13-а (2-а/121/229/13)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/36661/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ТОВ "Торгівельний дім "Океан" на постанову Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 року у справі за позовом ТОВ "Торгівельний дім "Океан" до Кореїзької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кореїзької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення № 57 від 30.11.012 року про відмову ТОВ «Торгівельний дім «Океан» в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою по відводу в дострокову оренду земельної ділянки площею 0,1195 га., за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Місхорський парк 10, для реконструкції та облаштування культурно-розважального центру; зобов'язання прийняти рішення про надання ТОВ «Торгівельний дім «Океан» дозволу на розробку проекту землеустрою по відводу зазначеної земельної ділянки в довгострокову оренду.

Постановою Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції у справі, ТОВ "Торгівельний дім "Океан" подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 03.07.2003 року позивач є власником нежитлової будівлі колишнього ресторану «Місхор» з майданчиком за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Місхорський парк, № 10.

У листопаді 2012 року Товариство звернулось до Кореїзської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки загальною площею 0, 1195 га., розташованої за адресою: м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Місхорський парк, 10 для реконструкції об'єкта «Реконструкція та обладнання розважального центру (готель з басейном та пунктом громадського харчування).

Рішенням Кореїзської селищної ради № 57 від 30.10.2012 року в задоволенні такого клопотання було відмовлено у зв'язку з тим, що земельна ділянка розташована на території Місхорського парку - пам'ятнику садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення.

Постановою Державного комітету Української РСР по екології та раціональному природокористуванню від 30.08.1990 року № 18 затверджено перелік державних парків - пам'яток садово-паркового мистецтва республіканського значення, до якого включено Місхорський парк.

Рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим № 2278-2/02 від 20.02.2002 року вказано встановити межі селища Кореїз загальною площею 355 га., у тому числі 23 га., - землі природоохоронного значення - Місхорський парк.

За актом прийому-передачі парків - пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, майна та матеріальних цінностей від Ялтинського об'єднання санаторно-курортних установ профспілок Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на баланс Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 08.04.1998 року , парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення площею 108,9 га., втому числі Місхорський -21,3 га., з 08.04.1998 року передані та знаходяться в управлінні Міністерства охорони навколишнього природного середовища та прийняті Держадміністрацією парків під відповідальну охорону і забезпечення цільового використання відповідно до вимог Закону України «Про природно-заповідний фонд України» .

Державна адміністрація Лівадійського, Масандрівського, Місхорського парків - пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення - землекористувач , за охоронним зобов'язанням № ППСПИ/з-6-1 від 26.05.2008 року взяла під свою охорону парк - пам'ятку садово-паркового мистецтва загальнодержавного «Місхорський» площею 23 га., який є об'єктом природно-заповідного фонду України. За зобов'язанням на території парку забороняється будь-яка діяльність, що загрожує його збереженню та призводить до деградації його первинного стану.

Відповідно до вказаного зобов'язання, на території парку забороняється будь-яка діяльність, що загрожує його збереженню та призводить до його деградації первинного стану , а саме зміна меж, відведення та виділення земельних ділянок парку для інших цілей, використання їх під будь - яке будівництво , а також для розміщення торгових точок, ларьків, кіосків, тентів та ін.., в порушення вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 44 Земельного кодексу України, землі зайняті парками - пам'ятками садово-паркового мистецтва відносяться до складу земель природно-заповідного фонду .

Згідно з ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться зокрема землі природно - заповідного фонду. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, на винятком випадків визначених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 Земельного кодексу України земельні ділянки цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатись (викуплятись) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередач та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально - культурного призначення, нафтових, газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією , за постановою Кабінету Міністрів України або рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Погодження матеріалів вилучення (викупу) земельних ділянок особливо цінних земель, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, проводиться Верховною Радою України за поданням Верховної Ради АР Крим, обласних, Київської і Севастопольської міських рад.

Питання про вилучення із земель Місхорського парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення у користування Товариства земельної ділянки оренду Верховною Радою України не погоджувалось.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 1994 року № 177/94 - ВР затверджено Програму перспективного розвитку заповідної справи в Україні (Заповідники) , в додатку № 9 до якої зазначено Місхорський парк , як існуючий природно - заповідний об'єкт - парк - пам'ятка садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення (№58, розділ 1.7).

Таким чином, відповідність Місхорського парку статусу парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення в розумінні Закону України «Про природо-заповідний фонд України» станом на 1992 рік ґрунтується на законодавстві.

Крім того, зазначені обставини були встановлені рішенням Господарського суду АР Крим від 31.08.2001 року у справі №5002-24/5067.1- 2010, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 20.03.2012 року.

У зазначеній справі, на підставі експертного висновку № 4059 від 20.06.2011 року, встановлено, що земельна ділянка , що була передана Кореїзською селищною радою в оренду ТОВ «Торгівельний дім «Океан» за рішенням № 1145 від 18.05.2004 року розташована в межах земель Місхорського парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, в тому числі в межах земель, визначених звітом «Розробка проектів організації території, охорони та використання парків - пам'яток садово - паркового мистецтва Масандрівський, Лівадійський, Місхорський». При цьому, було зауважено, що спірна земельна ділянка також відноситься до земель природно-заповідного фонду.

Також, у зазначеному рішенні встановлено, що нежитлові приміщення колишнього ресторану «Місхор» знесено в березні - квітні 2008 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній , цивільній або господарській справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій відносно того, що оскаржене у цій справі рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ТОВ "Торгівельний дім "Океан" відхилити, постанову Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: