Справа № 2а-5211/09/2270/4
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ К/9991/31554/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Борисенко І.В., Голубєвої Г.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.07.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2011 у справі № 2а-5211/09/2270/4 (65108/09/9104)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

до Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємцем до суду заявлений позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції від 07.02.2009 № /0, яким позивачеві визначено штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість (ділі - ПДВ) у розмірі 101 200,30 грн. за порушення вимог Закону України "Про податок на додану вартість". Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень вимог названого Закону.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволені.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення були висновки, викладені у акті від 24.04.2009 про результати планової документальної виїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів Підприємцем за період 01.01.2006 по 31.12.2008, про порушення Підприємцем пп. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7, абз. 3 п. 9.4. ст. 9 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість". Підставою для таких висновків стало те, що позивач, який у період з січня 2008 року по липень 2008 року перебував на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку, уклавши у травні 2008 року договір на виконання підрядних робіт, за умовами якого у червні 2008 року було запланово отримання коштів на суму 1 327 983,60 грн., у травні 2008 року не зареєструвався як платник ПДВ та у червні 2008 року не включив кошти, що надійшли у межах та на виконання укладеного договору на виконання підрядних робіт, до податкових зобов'язань. На думку державного податкового органу обов'язок особи зареєструватися платником ПДВ не залежить від режиму оподаткування, на якому перебуває така особа, відтак, з урахуванням вимог пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, пп. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7, п. 9.4 ст. 9 Закону № 168/97-ВР, позивач зобов'язаний був подати податковому органу заяву про реєстрацію платника ПДВ протягом податкового періоду, яким є один місяць, а не квартал, - до кінця травня 2008 року, а не у червні 2008 року.

У цій справі, задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням встановлених контролюючим органом під час проведення перевірки обставин, дійшли висновку, що Підприємець повинен був зареєструватись платником ПДВ до кінця ІІ кварталу 2008 року, останнім місяцем якого є червень 2008 року, що і було фактично зроблено позивачем шляхом подання заяви до податкового органу про реєстрацію платником ПДВ 27.06.2008.

Так, Указ Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (далі - Указ № 727/98) є спеціальним нормативним актом, що визначає правила оподаткування доходів суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Статтею 1 вказаного Указу встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Відповідно до ст. 6 Указу суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, зокрема, не є платником податку на додану вартість.

У разі порушення вимог, установлених ст. 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу) (ст. 5 Указу № 727/98).

В свою чергу, у п. 2.1 ст. 2 Закону № 168/97-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) зазначено, що платником цього податку є будь-яка особа, в тому числі й приватний підприємець, яка: реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку; імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті.

Згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону № 168/97-ВР обов'язкова реєстрація як платника ПДВ передбачена у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 300 000,00 грн. (без урахування ПДВ).

Абзацом 3 п. 9.4 цього Закону України визначено: якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену пп. 2.3.1 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду.

Аналіз вище зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що існують певні особливості щодо реєстрації як платників ПДВ приватних підприємців залежно від обраного способу оподаткування своїх доходів.

З урахуванням того, що в силу положень Указу № 727/98 звітним (податковим) періодом для суб'єктів підприємницької діяльності спрощеної системи оподаткування є квартал, а поширення загальної системи оподаткування, зокрема, положень Закону № 168/97-ВР, на платника можливе лише з моменту втрати визначеного ст. 1 Указу № 727/98 статусу платника єдиного податку, що як встановлено судами мало місце у червні 2008 року, висновок попередніх судових інстанцій про відсутність правових підстав для застосування до позивача наслідків, передбачених абз. 4 п. 9.4 Закону № 168/97-ВР, є обґрунтованим.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області відхилити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.07.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2011 у справі № 2а-5211/09/2270/4 (65108/09/9104) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.В. Борисенко

Г.К. Голубєва