Справа № 823/3014/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3014/14 Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко В.І. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області про визнання незаконними дій та скасування податкового-повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області про визнання незаконними дій щодо накладення грошового зобов'язання за штрафними санкціями у розмірі 510 грн. 00 коп. та скасування податкового-повідомлення рішення від 25 червня 2014 року № .

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Уманська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрована 29 липня 2013 року як фізична особа-підприємець, перебувала на обліку в органах доходів і зборів з 30 липня 2013 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №19504151, 19 серпня 2014 року внесено запис №2011458 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_3

Уманською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 за період з 29 липня 2013 року по 23 червня 2014 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт №1193/23-05-17-01/НОМЕР_1 від 23 червня 2014 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.п.176.2 «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової України від 24 грудня 2010 року №1020, зареєстрованого в Мін'юсті України 13 січня 2011 року за №46/18784, внаслідок неподання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за ІІІ-ІV квартал 2013 року.

На підставі встановлених порушень, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25 червня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями в сумі 510 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору.

В силу п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 162.1 ст. 162 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.п. 163.1.1 п.163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

В силу п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно п.п.«б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 встановлено порушення вимог п.п.176.2 «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової України від 24 грудня 2010 року №1020, внаслідок неподання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за ІІІ-ІV квартал 2013 року.

Так, з аналізу вищенаведених норм Податкового кодексу України вбачається, що податковий агент зобов'язаний сплатити податок на доходи фізичної особи, які виплачені такій особі та подати відповідну звітність.

При цьому, судом встановлено, що в ході проведення перевірки позивач виплачувала доходи на користь суб'єктів господарської діяльності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку позивач не є податковим агентом фізичних осіб-підприємців, з якими вступає в господарські відносини, оскільки останні, перебуваючи на загальній системі оподаткування, є самостійними платниками податку на доходи фізичних осіб, а у разі якщо вони є платниками єдиного податку, то за загальним правилом звільнені від сплати податку на доходи фізичних осіб.

У свою чергу, відповідач не надав жодних доказів сплати позивачем доходу на користь фізичних осіб, які не зареєстровані як підприємці, та не надав вказав, яким саме фізичним особам чи фізичним особам-підприємцям позивач виплачувала грошові кошти за отримані товари, не зазначив обсяги таких виплат, порядок розрахунків та дати їх проведення.

З огляду на те, що позивач не виступала податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб, вона не повинна подавати звітність, яка передбачена наказом Державної податкової адміністрації України «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» №1020 від 02 грудня 2010 року.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач не довів наявність зловживань з боку позивача, спрямованих на ухилення від подання податкової звітності по податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області від 25 червня 2014 року № прийнято всупереч положенням законодавства у сфері оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 24.02.2015 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.