Справа № 813/2981/13-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р. Справа № 876/9488/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: Півень О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

17.04.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2013 року, яким збільшено грошове зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за основним платежем на суму 343 510 грн. та штрафними санкціями на суму 171 755 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що надміру сплачена сума податку на прибуток, станом на 19.02.2013 року, може бути джерелом погашення податкового зобов'язання зі сплати авансового внеску по податку на прибуток у січні-лютому 2013 року без подання відповідної заяви платником податку, хоча така заява ними була подана відповідачу 12.03.2013 року під час проведення перевірки позивача. Крім того, вважає безпідставним нарахування штрафних санкцій згідно абз.2 і 4 п.123.1 ст.123 ПК України, оскільки позивач самостійно виявив факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів та нарахував штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення, прийняте Державною податковою інспекцією у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби № від 28.03.2013 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що за результатами проведеної камеральної перевірки податкової звітності щодо виявлених помилок (порушень) платника податку ПАТ «Львівський холодокомбінат» з питань податкової декларації за 2012 рік складено акт №617/15-10/01553706 від 14.03.2013 року, у відповідності до висновків якого встановлено, що ПАТ «Львівський холодокомбінат» в порушення п.57.1 ст.57, п.152.1 ст.152 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, пункт 2 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (з доповненнями внесеними Законом України від 05.07.2012 року №5083-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні») не сплачено авансового внеску з податку на прибуток підприємства за дев'ять місяців 2012 року на загальну суму 343 510 грн. (171 755 грн. по терміну сплати у січні-лютому 2013 року), що призвело до заниження узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 343 510 грн.

У ході апеляційного розгляду представник позивача Півень О.М. надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що в позивача станом на 19.02.2013 року існувала переплата з податку на прибуток в розмірі 255 056,00 грн., відповідач неправомірно не зарахував таку в сплату грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за період січня-лютого 2013 року, визначивши позивачу суму податкового боргу в цій частині, що вбачається з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 08.11.2012 року ПАТ «Львівський холодокомбінат» подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за три квартали 2012 року, в якій позивачем самостійно визначено податок на прибуток в розмірі 2 790 818 грн. (1/9 податку на прибуток визначено 310 091 грн. (а.с.38-39).

11.02.2013 року ПАТ «Львівський холодокомбінат» подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012 рік (річна), згідно якої позивачем самостійно визначено помилку за три квартали 2012 року, а саме в частині збільшення об'єкту оподаткування всіх видів діяльності (рядок 07 податкової декларації за три квартали 2012 року) на суму 7 360 921 грн. та в частині збільшення податку на прибуток на суму 1 545 793 грн. (рядок 14 податкової декларації за три квартали 2012 року), відповідно 1/9 податку на прибуток складає 481 846 грн.). При цьому, позивачем самостійно визначено суму штрафу при відображенні недоплати у складі податкової декларації, що подається за звітний (податковий) період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання (рядок 24 податкової декларації від 11.02.2013 року) в розмірі 77 290 грн., та пеню, нараховану на виконання вимог п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 розділу ІІ Податкового кодексу України (рядок 25 податкової декларації від 11.02.2013 року) в розмірі 32 017 грн.

ПАТ «Львівський холодокомбінат» належить до сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємства за дев'ять місяців 2012 року на загальну суму 343 510 грн. по терміну сплати січня-лютого 2013 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

В ПАТ «Львівський холодокомбінат» за датою граничного терміну сплати зобов'язань за результатами річної декларації з податку на прибуток 19.02.2013 року виникла переплата в сумі 255 056,00 грн.

Відповідач під час проведення камеральної перевірки ПАТ «Львівський холодокомбінат» з питань достовірності даних, задекларованих у податковій декларації за 2012 рік, звернувся своїм листом від 05.03.2013 року №4868/10/15-1009/115 до позивача з приводу надання останнім письмових пояснень з приводу виявлених порушень.

Своїм листом ПАТ «Львівський холодокомбінат» №530 від 12.03.2013 року, який адресований начальнику ДПІ у Залізничному районі м.Львова ДПС Романишин Г.Я., позивачем було надано пояснення з приводу несплати податку на прибуток підприємства за дев'ять місяців 2012 року на загальну суму 343 510 грн. по терміну сплати у січні-лютому 2013 року, покликаючись на існуючу переплату з податку на прибуток в розмірі 255056,00 грн., мотивуючи в тому числі тим, що сплата грошових зобов'язань може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника).

Працівниками ДПІ у Залізничному районі Львівської області за результатами проведеної камеральної перевірки податкової звітності щодо виявлених помилок (порушень) платника податку ПАТ «Львівський холодокомбінат» з питань податкової декларації за 2012 рік складено акт № 617/15-10/01553706 від 14.03.2013 року, у відповідності до висновків якого встановлено, що ПАТ «Львівський холодокомбінат» в порушення п.57.1 ст.57, п.152.1 ст.152 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, пункт 2 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (з доповненнями внесеними Законом України від 05.07.2012 року №5083-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні») не сплачено авансового внеску з податку на прибуток підприємства за дев'ять місяців 2012 року на загальну суму 343 510 грн. (171 755 грн. по терміну сплати у січні-лютому 2013 року), що призвело до заниження узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 343 510 грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ у Залізничному районі м.Львова ДПС № 617/15-10/01553706 від 14.03.2013 року та згідно п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідно до абз.3,4 п.123.1 ст.123 розд.2 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення від 28.03.2013 року № , яким ПАТ «Львівський холодокомбінат» збільшено суму грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за основним платежем на суму 343 510 грн. та штрафними санкціями на суму 171 755 грн.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Пунктом 2 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до п.57.1 ст.57 цього Кодексу, сплачують у січні-лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.17.1.10 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначено поняття надміру сплачених грошових зобов'язань - суми коштів, які на певну дати зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

У відповідності до п.87.1 Податкового кодексу України, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Аналізуючи зазначені вище нормативно-правові приписи податкового законодавства, суд приходить до висновку, що надміру сплачена сума податку на прибуток може бути джерелом сплати грошових зобов'язань платника податків по сплаті авансового внеску з податку на прибуток у січні-лютому 2013 року без подання відповідної заяви платником податку.

Виходячи з того, що в позивача станом на 19.02.2013 року існувала переплата з податку на прибуток в розмірі 255 056,00 грн., відповідач неправомірно не зарахував таку в сплату грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за період січня-лютого 2013 року, визначивши позивачу суму податкового боргу в цій частині, що вбачається з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Покликання представника відповідача на Наказ Міністерства фінансів України від 17.01.2013 року №19, яким затверджено наказ Міністерства фінансів України від 14.01.2013 року №11 «Про бюджетну класифікацію» спростовуються тим, що джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків чітко визначено нормами Податкового кодексу України, а наведений представником відповідача наказ деталізує сам механізм зарахування таких коштів до бюджету. Крім того, суд виходить з презумпції правомірності рішень платника податку, яка передбачена п.4.1.4 ст.4 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за основним платежем на суму 255 056,00 грн. та відповідно в частині штрафних санкцій є протиправним.

Як вбачається з долученого до справи платіжного доручення №2178 від 28.03.2013 року про сплату різниці авансового внеску з податку на прибуток в розмірі 88 454,00 грн. (343 510 грн. - 255 056,00 грн. = 88 454, 00 грн.), то суд звертає увагу на те, що вказана сума була сплачена позивачем вже після винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому не може бути доказом своєчасної сплати грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за період січня-лютого 2013 року в граничний термін сплати такого.

Абзацом 3, 4 п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, передбачено, що при повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Що стосується оскаржуваного рішення в частині нарахованих позивачу штрафних (фінансових) санкцій відповідно до абз.3,4 п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України суд не вправі самостійно визначати суму штрафних санкцій, яка підлягатиме стягненню в певній частині, оскільки не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2013 року у справі №813/2981/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний