Справа № 2а-0770/2874/11
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Справа № 876/416/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2013 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участю прокуратури Закарпатської області про застосування санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України-

в с т а н о в и в :

Позивач- Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася в суд з позовом до відповідача- фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить застосувати штрафні санкції, пов'язані із забороною організації і проведення азартних ігор на території України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2013 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 кошти в сумі 7680000 грн. Конфісковано в дохід держави 5 (п'ять) гральних автоматів та електронну рулетку, які знаходяться на зберіганні в Державній податковій інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення необ'єктивно оцінив покази свідків, не вказав та не спростував ті показання, які свідчать на користь відповідача ОСОБА_1 Крім того, зазначив, що відповідальність за організацію і проведення на території України азартних ігор передбачена: Законом України «Про заборону грального бізнесу», ч. 1 ст. 203 Кримінального кодексу України (з 15.11.2011 дана норма декриміналізована), ч. 1 ст. 181 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Іншого виду відповідальності за організацію і проведення на території України азартних ігор нормами чинного законодавства України не встановлено. 16 червня 2011 року (посадовою особою) УБЕЗ Тячівського РВ в Закарпатській області винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно Влад 1.1, за ознаками злочину, передбаченого ст.203 КК України. Також Тячівський районний суд Закарпатської області уже дав оцінку діянням ОСОБА_1, а саме: постановою суду від 29 червня 2011 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП, тобто за провадження господарської діяльності без дозвільних документів. У зв'язку з вищенаведеним, застосування санкцій, передбачених Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до ОСОБА_1 є незаконним. Просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник ДПІ у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 травня 2011 року у ході відпрацювання території обслуговування та огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 працівниками ВПМ ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області було виявлено 5 гральних апаратів та електронну рулетку для надання послуг у сфері грального бізнесу, на одному з яких громадянином ОСОБА_2 здійснювалась азартна гра «Піраміда».

На момент проведення огляду 25 травня 2011р. на місці діяльності відсутні документи, що свідчать про походження гральних засобів.

Приміщення в будівлі АЗС за адресою: АДРЕСА_1, належать на праві власності ОСОБА_3 Згідно з договором оренди від 19 квітня 2011р. №1 ФОП ОСОБА_1 орендує у ФОП ОСОБА_3 приміщення за вищевказаною адресою. Крім того, відповідно до технічного паспорту та плану- схеми вищевказаної будівлі, приміщення, яке орендує ФОП ОСОБА_1, позначене «1-5», має загальну площу 15,8 м.кв., у вказаному приміщенні були розміщені гральні апарати та електронна рулетка.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимоги ст.2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», а саме: надання послуг у сфері грального бізнесу, тому правомірним є застосування до нього санкцій, передбачених ст.3 вищезгаданого Закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

У преамбулі Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» зазначено, що цей закон запроваджує обмеження щодо здійснення грального бізнесу в Україні, виходячи з конституційних принципів пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров'я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству.

Згідно зі ст.2 вищевказаного Закону в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів державної податкової служби.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2011 року визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме: ОСОБА_1, будучи фізичною особою - підприємцем, 25 травня 2011 року в. АДРЕСА_1 о 21 год. надавав послуги на 5-ти ігрових атракціонах та електронній рулетці в орендованому ним приміщенні на АЗС «МАН», тобто проводив господарську діяльність без дозвільних документів.

З постанови суду від 29 червня 2011 року, яка набрала законної сили, вбачається, що відповідач під час розгляду справи свою вину визнав.

Крім того, судом першої інстанції при допиті свідків встановлено факт надання відповідачем 25 травня 2011 року в. АДРЕСА_1 в орендованому ним приміщенні на АЗС «МАН» на 5-ти ігрових атракціонах та електронній рулетці послуг у сфері грального бізнесу, зокрема ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем порушено вимоги ст.2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», а саме: надання послуг у сфері грального бізнесу, тому правомірним є застосування до нього санкцій, передбачених ст.3 вищезгаданого Закону.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що судом першої інстанції необ'єктивно оцінені покази усіх свідків, одним надано перевагу, та не взято до уваги інші, вважає їх безпідставними, оскільки судом першої інстанції оцінено у сукупності покази свідків, і на їх підставі суд дійшов висновку про надання відповідачем послуг у сфері грального бізнесу, а тому правомірним є застосування до нього санкцій, передбачених Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Крім того, покликання апелянта на неправомірне застосування до нього санкцій, передбачених Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні», оскільки його вже притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП та накладено штраф, колегія суддів вважає безпідставними, так як застосування санкцій згідно з Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні» є іншим видом відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2013 року у справі № 2а-0770/2874/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик