Справа № 2а-8257/10/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Справа № 2а-8257/10/0870

11 год. 10 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

при секретарі Гончаренко А.І.

за участю представника позивача Криворучко Г.О.

представника відповідача Годованця Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

ВСТАНОВИВ:

Запорізьким обласним центром зайнятості подано адміністративний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільнянський елеватор» про стягнення суми штрафу за порушення вимог п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення» у сумі 143143 грн. 51 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Вільнянський елеватор», у порушення п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення» несвоєчасно направило до районного центру зайнятості списки вивільнених працівників, за що до відповідача застосовані штрафні санкції у розмірі 143 143 грн. 51 коп., які у добровільному порядку не сплачені, у зв'язку з чим просить стягнути зазначену суму штрафу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, та посянив, що ТОВ «Вільнянський елеватор» було надано в передбачений Законом України «Про зайнятість населення» №803-12 двомісячний термін Звіт за формою №4-ПН «Звіт про заплановане вивільнення працівників», однак «Звіт про фактичне звільнення працівників» був наданий відповідачем, але з порушенням десятиденного строку його подання. Вважає, що підприємством не порушено п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення». Тобто, позивач неправомірно застосував штрафні санкції на підставі норм пп. «л» п. 8 «Положення про державну службу зайнятості» затвердженого Постановою КМУ від 24.06.1991р. №47, у розмірі 143 143 грн. 51 коп. Крім того, вказує, що Запорізьким обласним центром зайнятості підтверджений той факт, що ТОВ «Вільнянський елеватор» дійсно своєчасно в передбачений ЗУ «Про зайнятість населення», двомісячний термін було надано Звіт за формою №4-ПН «Звіт про заплановане вивільнення працівників». Вказує, що направлення звіту про фактичне звільнення працівників з порушенням десятиденного стоку жодним чином не вплинуло на обсяг прав та обов'язків сторін. А тому відповідач не має право бути притягнутий до відповідальності за таке правопорушення. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільнянський елеватор» (ідентифікаційний код 36474844), зареєстроване як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

06.08.2010 Запорізьким обласним центром зайнятості, на підставі листів №630 від 07.07.2010 та №651 від 09.07.2010 Вільнянського районного центру зайнятості пов'язаних з порушенням вимог п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення», була проведена перевірка з питань дотримання вимог п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення», стосовно порушення десятиденного строку подання списку фактично вивільнених працівників та складено акт перевірки №42/20 від 06.08.2010 додержання законодавства про зайнятість населення. Перевірка проводилася у присутності керівника ТОВ «Вільнянський елеватор», директора Мойсеєнко В.Г., який підписав акт, із письмовими поясненнями, копію акта перевірки отримав.

Під час перевірки встановлено порушення вимог п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення» №8903-ХІІ від 01.03.1991, а саме, порушення десятиденного строку подання списку фактично вивільнених працівників. Звіт про фактичне вивільнення працівників, звільнених 14.06.2010, подано до Вільнянського районного центру зайнятості 05.07.2010.

Відповідно до документів, наданих Запорізькому обласному центру зайнятості ТОВ «Вільнянський елеватор» звільнило відповідно до п.1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпПУ) (скорочення чисельності штату 11 чоловік, а саме: ОСОБА_4 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №73 від 14.06.2010, ОСОБА_5 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №82 від 14.06.2010 , ОСОБА_6 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №78 від 14.06.2010, ОСОБА_7 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №76 від 14.06.2010, ОСОБА_8 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №79 від 14.06.2010., ОСОБА_9 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №83 від 14.06.2010, ОСОБА_10 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №77 від 14.06.2010, ОСОБА_11 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №75 від 14.06.2010, ОСОБА_12 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №80 від 14.06.2010, ОСОБА_13 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №81 від 14.06.2010, ОСОБА_14 - наказ про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпПУ №74 від 14.06.2010.

Зазначене підтверджується наказом від 12.04.2010 №23 «Про попередження працівників підприємства про майбутнє звільнення у зв'язку із скороченням штатів», який підписано директором ТОВ «Вільнянський елеватор» В.М. Нікітіним. Копії зазначених документів ТОВ «Вільнянський елеватор» під час перевірки були надані перевіряючим Запорізького обласного центру зайнятості.

Таким чином, ТОВ «Вільнянський елеватор» порушило вимоги п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення» в частині десятиденного строку направлення списку фактично вивільнених працівників.

Відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів про працю України передбачений порядок вивільнення працівників. Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Державна служба зайнятості пропонує працівникові роботу в тій же чи іншій місцевості за його професією, спеціальністю, кваліфікацією, а при її відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. При необхідності працівника може бути направлено, за його згодою, на навчання новій професії (спеціальності) з наступним наданням йому роботи.

Згідно з п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення», встановлено, що при вивільненні працівників (у тому числі працюючих пенсіонерів та інвалідів) у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, повідомляють про це не пізніш як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів.

У разі неподання або порушення строків подання цих даних стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника. Ці кошти зараховуються до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття і використовуються для фінансування заходів по працевлаштуванню та соціального захисту вивільнюваних працівників.

За результатами проведеної перевірки та на підставі акту перевірки №42/20 від 06.08. 2010 Начальником інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості М. Воропай було прийняте рішення №8/20-р від 09.08.2010 про накладення штрафу за недотримання вимог п. 5 ст. 20 ЗУ «Про зайнятість населення» щодо несвоєчасного подання звітності до державної служби зайнятості.

Рішенням начальника інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Запорізького обласного центру зайнятості від 09.08.2010 №8/20-р «Про накладення штрафу за недотримання вимог п. ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення» щодо несвоєчасного подання звітності до державної служби зайнятості» накладено штраф на ТОВ «Вільнянський елеватор» у розмірі річної заробітної плати кожного вивільненого працівника, на загальну суму 143 143 грн. 51 коп.

З даним рішенням директор ТОВ «Вільнянський елеватор» - Мойсеєнко В.Г. ознайомлений, один примірник рішення отримав, що підтверджується його особистим підписом.

Рішення про накладення штрафу відповідачем в судовому порядку не оскаржувалось.

Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на реєстрацію у журналі вихідної кореспонденції ТОВ «Вільнянський елеватор» за 22.06.2010 відправлення звіту про фактичне вивільнення працівників як на своєчасність направлення такого звіту, оскільки будь які докази, які підтверджують фактичне направлення зазначеного звіту (здача на пошту, передача кур'єрській службі доставки тощо) відповідачем на надані.

Також суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача про відсутність у позивача права стягувати суму штрафу за порушення п. 5 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення».

Пунктом 6 статті 20 Закону передбачено, що порядок стягнення та розміри штрафів за невиконання вимог цієї статті з підприємств, установ і організацій встановлюється законодавством України.

Відсутність нормативно визначеного порядку стягнення штрафу за невиконання вимог статті 20 Закону не позбавляє центр зайнятості права стягнути суму відповідного штрафу шляхом звернення до адміністративного суду.

Враховуючи, що сума штрафу, який накладений на відповідача за рішенням №8/20-р від 09.08.2010 у добровільному порядку не сплачений, суд приходить до висновку. що вимоги про стягнення такого штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно п.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладено, ст.ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільнянський елеватор» ( 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул.. Елеваторна, 3, ) на користь Запорізького обласного центру зайнятості (, банк одержувача: ГУ ДКУ у запорізькій області, МФО 813015, р/р 1006, призначення платежу «Штраф за порушення п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення») штраф у сумі 143143 (сто сорок три тисячі сто сорок три) грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша