Справа № 2а-6033/11
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6033/11 Головуючий у 1-й інстанції: Золотоверхий О.І. Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мамчура Я.С., Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Лисянському районі Черкаської області на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Лисянському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Лисянському районі Черкаської області про визнання протиправними дій відповідача, щодо відмови здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги з підвищенням її розміру як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни з підвищенням до 30% мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням виплаченої надбавки.

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2011 року вимоги позивачки задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволені позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01 січня 2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.6 Закону відповідачем не здійснено.

Всупереч ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст.6 зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Лисянському районі Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Мамчур Я.С.

Шостак О.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С