Справа № 577/5635/14а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 р. Справа № 577/5635/14а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі на постанову Конотопського мікрайоного суду Сумській області від 26 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести нарахування та виплату коштів,-

Встановила:

13 листопада 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі (далі по тексту - УПФУ, відповідач) яким просить:

- визнати бездіяльність відповідача в частині визначення розміру основної та додаткової пенсії, передбаченої ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року протиправною;

- зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року включно за виключенням сум фактично проведеної виплати;

Позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати постанову суду негайно в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 3-ї групи щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі де отримує пенсію відповідно до статусу. Проте, в період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року виплати здійснювались не в розмірах визначених Законом, а згідно Постанови КМ України, що призвело до суттєвого зменшення і як наслідок порушення його прав.

Постановою Конотопського мікрайоного суду Сумській області від 26 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі державної та додаткової пенсій передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року;

- зобов'язано УПФУ провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, передбаченої ч. 4 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку шість мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, що визначаються на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням вже виплачених коштів.

- УПФУ зобов'язано виконати постанову негайно в межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Конотопського мікрайоного суду Сумській області від 26 листопада 2014 року з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 201, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), слід залишити частково скасувати та змінити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі, є інвалідом 3 групи, особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією довідки МСЕ № 003615 (а.с. 8), копією посвідчення (а.с. 6).

При обчисленні розміру основної та додаткової пенсії позивача у 2014 році (з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року) УПФУ керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності нарахування та виплати відповідачем у період з 13 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, не в розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2 , 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 06 червня 1996 року N 230/96-ВР, особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІI групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 цього Закону визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, та зазначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІI групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Зміни, внесені п.п. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 року N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розміру державної пенсії та додаткової пенсії, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008.

Відповідно до Конституції України закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Пунктом 4 розділу VІІ Закону України від 23.12.2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік», в редакції закону, що набула чинності з 22.07.2011 року згідно із Законом України від 14 червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 22.12.2011 року № 4282-VI «Про Державний бюджет України на 2012 рік», п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 06.12.2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначаються в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до змін, внесених Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03.08.2014 року, не передбачав того, що державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01.01.2014 року до 03.08.2014 року відновили свою дію положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів зазначає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права надавши перевагу ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу.

Також, судом правильно визначено про те, що застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Отже, при розрахунку пенсії позивача УПФУ в період з 13 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року повинно було виходити з прожиткового мінімуму особи, яка втратила працездатність, встановленого Законом України від 16.01.2014 року № 719-VI «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у розмірі 949 грн.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Таким чином, при вирішенні спору суд першої інстанцій, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, обґрунтовано дійшов висновку, що при визначенні розміру державної пенсії по інвалідності позивача та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідач з 01.01.2014 року був зобов'язаний діяти відповідно до приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має вищу юридичну силу, ніж урядова постанова, нараховувати та здійснювати виплату державної пенсії по інвалідності у розмірі 6-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, розрахованої з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Разом з тим, судом вирішені позовні вимоги, які позивачем не заявлялись. Так, судовим рішенням визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі державної та додаткової пенсій передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року. Підстави для обрання саме такого способу захисту порушеного права позивача судом не наведені.

Колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині визначення у період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року розміру його пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - є нічим іншим як вимогою про визнання протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у не проведенні у період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року обчислення його пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, передбачених приписами ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Право особи на таку вимогу, такий спосіб захисту порушеного права ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 11 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість даної позовної вимоги і про необхідність зміни постанови суду шляхом його доповнення наступним, - визнання протиправною бездіяльність УПФУ, що виразилась у не проведенні у період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року обчислення пенсії по інвалідності позивача та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, передбачених приписами ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів зазначає, що описка, яка мається в абзаці 3 резолютивної частини постанови суду: замість «…ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку шість мінімальних пенсій за віком…» вказано «ч. 4 ст. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку шість мінімальних пенсій за віком…», може бути виправлена судом в порядку, визначеному ст. 169 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду сторони, які беруть участь у справі, до засідання суду апеляційної інстанції не прибули, у зв'язку з чим, в порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст.ст. 11, 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 197, 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 2, 202 ч. 1 п. 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі задовольнити частково.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумській області від 26 листопада 2014 року - скасувати в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі державної та додаткової пенсій передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумській області від 26 листопада 2014 року - змінити, доповнивши її наступним:

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області, що виразилась у не проведенні у період з 13 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року обчислення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, передбачених приписами ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині постанову Конотопського міськрайонного суду Сумській області від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 лютого 2015 року.