Справа № 818/99/15
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р. 15:51 Справа №818/99/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представника позивача - Пороскуна О.М.,

представників відповідача: Арістархової Л.С., Божко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" до Сумської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС (далі - відповідач) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.12.2014 № 805130000/2014/000055/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.12.2014 № 805130000/2014/00064.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було безпідставно збільшено митну вартість товарів в зв'язку із тим, що всі документи, які підтверджують вартість товару надані Сумській митниці, однак відповідач вказав на недостатність документів для визначення митної вартості товарів за основним методом та визначив митну вартість за другорядним методом - ціною договору щодо подібних товарів, оскільки наявна інформація по операціях з подібними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів та є максимально наближеними до нього. Картку відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості позивач вважає протиправними, прийнятими з порушенням норм Митного кодексу України, та просить їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечували, зазначили, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення, оскільки при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, заявленого по митній декларації від 01.12.2014 № 805130000/2014/000055/2, спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) за кодом «105-2» (контроль правильності визначення митної вартості товарів) з коментарем "Можливе зниження митної вартості товару". В результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, Сумською митницею ДФС було виявлено невідповідність (розбіжність) відомостей, які містилися в поданих для підтвердження митної вартості документах, а саме: номер інвойсу - "101292", відрізняється від того, який зазначено в графі 44 митної Декларації країни відправлення від 20.11.2014 № 14160400ех093886 - "V 101292". Враховуючи надання позивачем неналежних документів, Сумською митницею було обрано другорядний метод визначення митної вартості товару щодо аналогічних товарів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем було подано до митного органу митну декларацію від 01.12.2014 № 805130000/2014/014939 (а.с. 46) відповідно до укладеного із подальшими змінами контракту від 12.09.2014 № 1209/СR із COSKUNOZ RADYATOR VE ISI SANAYI TIC.A.S (Туреччина) (а.с. 17-21).

Згідно поданих документів митна вартість за вищевказаною декларацією визначалася декларантом за першим методом (за ціною договору). Митна вартість товару була визначена згідно суми, зазначеної в інвойсі від 20.11.2014 № 101292 (а.с. 27), як передбачено п. 1 даного контракту на загальну суму 34 645, 24 у валюті USD за курсом НБУ.

Згідно пояснень представника відповідача при оформлені документів відповідно до інформації із автоматизованої системи аналізу та управління ризиків, посадовою особою митниці було проведено порівняльний аналіз заявленої митної вартості товару з митною вартістю ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, митна вартість яких вже була здійснена, перевірено декларування складових митної вартості товару.

02.12.2014 відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 805130000/2014/00064 (а.с. 15-16) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2014/000055/2 (а.с. 13-14).

Як встановлено із оскаржуваного рішення, підставою для витребування додаткових документів та визначення митної вартості товару за другорядним методом стала розбіжність у документах декларанта, а саме номер інвойсу "101292" відрізняється від того, який зазначено в графі 44 митної декларації країни відправлення - "V 101292".

Крім того, підставою для коригування митної вартості стало те, що інформація, зазначена у прайс-листі не містить достатньої інформації (відсутні реквізити: дата та інформація про виробника продукції, умови поставки), а також декларантом не надано висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що всі вартісні характеристики як в митній декларації так і в інвойсі містять однакові числові значення стосовно вартості та переліку товару, що також підтверджується матеріалами справи, а номер, зазначений в інвойсі повністю співпадає із номером в графі 44 митної декларації країни відправлення. Крім того, при оформленні документів митним органом не було запропоновано декларанту надати роз'яснення із вищевказаних питань.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ст. 49 Митного Кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця. Відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Митного Кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Так, згідно з положеннями глави 9 МК України, зокрема ч. 1 ст. 57 Митного Кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного Кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного Кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом, або уповноваженою ним особою, митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного Кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. З аналізу ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 54, ст. 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

В даному випадку, митному органу були надані документи, що передбачені ст. 53 Митного кодексу України, доказів направлення чи отримання позивачем запитуваних документів відповідачем суду надано не було, в зв'язку із чим позивач був позбавлений можливості письмово надати роз'яснення.

Згідно із частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до вимог графи 33 "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу.

Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

В графі 33 оскаржуваних рішень зазначено, що процедура консультацій проведена та вказані причини, через які не може бути застосований основний метод визначення митної вартості товару.

Так, судом встановлено, що митне оформлення товарів здійснювалось шляхом електронного декларування.

Суд зауважує, що зазначення обставини проведення консультації в оскаржуваному рішенні не є достатнім доказом її проведення, у разі заперечення цього факту позивачем, так як консультація проводиться до прийняття рішення.

Слід також зазначити, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 02.12.2014 № 805130000/2014/00005/2 митним органом було обрано другорядний метод визначення митної вартості товарів за ціною щодо подібних товарів.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що з невідомих причин відповідачем не було використано інформацію щодо ідентичних товарів ТОВ "Мегаленд", ТОВ "МТТ" за ідентичними цінами.

Представник відповідача зазначив, що інформація ВМД щодо ідентичних товарів, а саме, радіаторів для центрального опалення з неелектричним нагрівом торгівельної марки "Grandini", виробника COSKUNOZ RADYATOR VE ISI SANAYI TIC.A.S, країни виробництва Туреччини не була взята до уваги у зв'язку з прийняттям по даним деклараціям рішень про коригування митної вартості та подальшим їх оскарженням у суді.

Натомість, відповідачем з Єдиної автоматизованої інформаційної системи було використано інформацію щодо подібного товару - радіаторів панельних для центрального опалення, з неєлектричним нагрівом з чорних металів, торгівельної марки "Eurotherm", виробника Vera Isitma Urunleri San Ve Tic LTD STI, країни виробництва Туреччини за ВМД від 25.09.2014 № /2014/32430 (а.с. 45).

При цьому, відповідачем коригування митної вартості товару здійснювалося з розрахунку не одиниці товару, а ваги товару у кілограмах.

Відповідно до статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Судом встановлено, що при коригуванні митної вартості товару, посадовими особами відповідача якість товарів та репутація цих товарів не враховувалося, що підтвердив у судовому засіданні представник відповідача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не дотримано положення ч. 4 ст. 60 Митного кодексу України стосовно визначення митної вартості подібних (аналогічних) товарів враховуючи їхню приблизно однакову кількість.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони в тому числі безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи викладене, обрання відповідачем такого методу було здійснено необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, всупереч нормам ст. 2 КАС України. При розгляді справи Сумською митницею не надано суду належних доказів того, що застосування другорядного методу визначення митної вартості товару - за ціною щодо подібних товарів без послідовного застосування попереднього - за ціною щодо ідентичних товарів є правомірним, не надано належних доказів та необґрунтовано неможливість застосування другорядного методу визначення митної вартості щодо ідентичних товарів, не надано доказів того, що в базі даних відсутня інформація щодо ідентичних товарів.

На час здійснення митного оформлення документи, надані позивачем в повному обсязі підтверджували визначену ним митну вартість товару по першому методу за ціною договору, в заявку із чим позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" до Сумської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 02.12.2014 № 805130000/2014/000055/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Сумської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.12.2014 № 805130000/2014/00064.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та підписаний 16.02.2015.