Справа № 0519/4880/12
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Помогайбо В.О.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року справа №0519/4880/12

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів: Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

секретарі судового засідання Корадо А.А.,

за участі прокурора Профатило О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на постанову Жовтневого суду м.Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2012 року у справі № 0519/4880/12 за позовом прокурора м.Маріуполя в інтересах Держави України в особі Управління Держкомзему до Маріупольської міської ради, третя особа - приватний підприємець ОСОБА_2, про визнання-незаконними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор м.Маріуполя в інтересах Держави України в особі Управління Держкомзему звернувся до суду з адміністративним позовом до Маріупольської міської ради про визнання-незаконними та скасування рішень, яким просив поновити пропущений строк звернення прокуратури до адміністративного суду, визнати такими, що не відповідають закону та скасувати рішення Маріупольської міської ради» № 5/9-1424 від 20.02.2007 року «Про дозвіл переможцям конкурсу розробки проектів відводу земельних ділянок для будівництва об'єктів в прибережній зоні в Приморському районі міста» та рішення Маріупольської міської ради № 5/23-4233 від 29.07.2008 року «Про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 в Приморському районі міста приватному підприємцю ОСОБА_2.». В обґрунтування позову зазначено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2011 року по справі К-39357/09 задоволено касаційну скаргу заступника прокурора Донецької області, якою скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2009 року та залишено в силі постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 06.04.2009 року, якою визнано рішення Маріупольської міської ради від 26.09.2006 року № 5/5-582 «Про затвердження Детального плану прибережної зони Приморського району м.Маріуполя» незаконним та скасовано його. Внаслідок набуття постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 06.04.2009 року чинності з 15.03.2011 року, тобто детальний план території прибережної зони Приморського району визнано таким, що не ґрунтується на вимогах закону, а отже є недійсним з моменту його затвердження.

Постановою Жовтневого суду м.Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Визнано рішення Маріупольської міської ради № 5/9-1424 від 20.02.2007 року «Про дозвіл переможцям конкурсу розробки проектів відводу земельних ділянок для будівництва об'єктів в прибережній зоні в Приморському районі міста» незаконним та скасовано.

Визнано рішення Маріупольської міської ради № 5/23-4233 від 29.07.2008 року «Про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 в Приморському районі міста, приватному підприємцю ОСОБА_2.» незаконним та скасовано.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту с порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на законність прийнятих радою оскаржуваних рішень, просив постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про закриття провадження по справі, внаслідок того, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства

Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Управління Держкомзему, представник Маріупольської міської ради, третя особа в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Управління Держкомзему та Маріупольська міська рада надіслали заяви, якими просили розглянути справу без участі їх представників.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України неявка вказаних осіб не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Маріупольської міської ради № 5/9-1424 від 20.02.2007 року «Про дозвіл переможцям конкурсу розробки проектів відводу земельних ділянок НОМЕР_2 та НОМЕР_1 для будівництва об'єктів в прибережній зоні в Приморському районі міста» виставлено на конкурс в тому числі земельну ділянку із земель рекреаційного призначення площею 1520 кв.м для будівництва торгівельно-розважального комплексу (дільниця НОМЕР_1) у прибережній зоні Приморського району міста Маріуполя (а.с. 38).

Пунктами 1, 3 рішення переможцям конкурсу узгоджено місце розміщення торгівельно-розважального комплексу, та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою з відведення вказаної земельної ділянки для будівництва вказаного комплексу.

Рішення № 5/9-1424 від 20.02.2007 року про погодження місця розташування земельної ділянки прийнято Маріупольською міською радою з урахуванням затвердженого плану прибережної зони Приморського району м.Маріуполя, та відповідно до рішення міськради від 27.06.2006 року № 5/3-209 «Про затвердження положення про проведення земельних конкурсів», статтею 151 ЗК України та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

У відповідності до протоколу засідання конкурсної комісії з проведення земельного конкурсу від 21.05.2007 року НОМЕР_2, на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/9-1424 від 20.02.2007 року для переможця конкурсу - приватному підприємцю ОСОБА_2 розроблено та узгоджено у встановленому порядку проект землеустрою з відведення вищезазначеної земельної ділянки площею 1520 кв.м для розміщення торгівельно-розважального комплексу (а.с. 46-48).

Рішенням Маріупольської міської ради № 5/23-4233 від 29.07.2008 року «Про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 в Приморському районі міста приватному підприємцю ОСОБА_2.» затверджено проект землеустрою та надано із земель запасу рекреаційного призначення земельну ділянку площею 1520 кв.м для розміщення торгівельно-розважального комплексу за вказаною адресою (а.с.39).

Підставою для прийняття вказаного вище рішення від 29.07.2008 року стало звернення ОСОБА_2 з заявою, положення ст. ст. 93, 124, п. «в» ч.1 ст.186 Земельного Кодексу України, ст. ст.6, 16 Закону України «Про оренду землі», ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Порядком видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенос ґрунтового покрову (плодорідного слою ґрунту) земельних ділянок», висновок № 19 від 26.12.2007 року Головного управління архітектури та містобудівництва, висновок № 51 від 18.02.2008 року головного державного санітарного лікаря м.Маріупопя по вибору (відведенню) земельної ділянки під будівництво, висновок № 4 від 08.01.2008 року управління культури та туризму Маріупольської міськради, висновок № 301 від 01.04.2008 року управління земельних ресурсів у м.Маріуполі, висновок державної експертизи землевпорядної документації від 27.05.2008 року № 1978, висновок № 05/194 ві. 19.02.2008 року державної екологічної інспекції Азовського моря, (а.с.41, 73, 74-75, 76, 77, 78, 79).

Відповідно вказаної вище документації та листа Управління земельних ресурсів у м.Маріуполі від 27.02.2008 року (а.с. 62) - земельна ділянка по бул.Приморському (дільниця НОМЕР_1) в Приморському районі міста Маріуполя надається із земель житлової та громадської забудови. По господарському використанню ділянка відноситься до земель комерційного використання.

Наслідком реалізації рішення від 29.07.2008 року стало укладення між Маріупольською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки від 21.11.2008 року строком на 10 років (а.с.10-12).

Згідно із ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч. 3 ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою як безпосередньо, так і через міську раду та виконавчий орган.

Питання, що виникають з приводу реалізації компетенції органу місцевого самоврядування, як представника територіальної громади в земельних правовідносинах (компетенція, підстави, порядок, умови) регулюється безпосередньо Земельним Кодексом України. З урахуванням зазначеного, саме Маріупольска міська рада є особою, уповноваженою виконувати функції власника земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2011 року по справі К-39357/09, скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2009 року та залишено в силі постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 06.04.2009 року, якою рішення Маріупольської міської ради від 26.09.2006 року №5/5-582 «Про затвердження Детального плану прибережної зони Приморського району м.Маріуполя» визнано незаконним та скасовано.

Між сторонами немає розбіжностей щодо компетенції Маріупольської міської ради вирішувати питання, які зазначені у спірних рішеннях, відсутній спір про підстави, або порушення порядку передачі та набуття права у третьої особи приватного підприємця ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку для будівництва об'єкту, яке втілене у відповідні рішення міської ради, та є реалізацією відповідача своїх повноважень.

Спірним питанням в межах даної справи є, саме законність оскаржуваних прокурором м.Маріуполя рішень Маріупольської міської ради, прийнятих 20.02.2007 року та 29.07.2008 року, при чому рішення ради від 29.07.2008 року є наслідком (похідним) від прийнятого рішення 20.02.2007 року, яке на думку органів прокуратури є протиправним, внаслідок набуття постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 06.04.2009 року законної сили з 15.03.2011 року, за яким рішення про затвердження детального плану території прибережної зони Приморського району визнано незаконним.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням положень ст.ст. 1, 13 Закону України «Про планування та забудову територій» (що діяв на момент прийняття оскаржуваних рішень) детальний план території - є складовою містобудівної документації, якою врегульовано планування, забудова та інше використання території прибережної зони Приморського району міста Маріуполя.

У відповідності до вимог ст. 151 ЗК України (в редакції, що діяла на момент прийняття спірних рішень) вибір земельних ділянок для розміщення об'єктів проводиться юридичними особами, зацікавленими у їх відведенні. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування зобов'язані в порядку, визначеному законодавством України, надавати інформацію юридичним особам, зацікавленим у відведенні земельних ділянок, щодо можливих варіантів розміщення об'єктів відповідно до затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою. Порядок вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5 Порядком вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року № 427, зазначено, що погодження орієнтовного розміру земельної ділянки, умов її вилучення або зміни цільового призначення має відбуватися з урахуванням містобудівної документації, місцевих правил забудови та комплексного розвитку території.

В той же час колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, яким погоджені доводи позивача, про те, що на час прийняття оскаржуваних рішень органів місцевого самоврядування погодження місця розміщення спірної земельної ділянки, а в подальшому - її надання не відповідає вимогам земельного та містобудівного законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що на час прийняття оскаржуваних рішень, безпосередньо 20.02.2007 року №5/9-1424 в частині сфери регулювання суспільних відносин, на які вони спрямовані, засновані на затвердженому плані території прибережної зони Приморського району м.Маріуполя, який був законним та діючим на той час, таким, що не відповідав вимогам законодавства не визнався.

Жодним законодавчим актом, що регулює земельні правовідносини, безпосередньо виставлення на конкурс земельної ділянки із земель рекреаційного призначення для будівництва, надання дозволу переможцям конкурсу розробку проектів відводу земельних ділянок, розробку проектно-сметної документації, не передбачено визнання протиправним та скасування прийнятого міською радою рішення незаконним у майбутньому та під умовою. Ухвалюючи свої рішення в межах цієї справи, Маріупольська міська рада діяла на підставах, у межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду, позивач не зазначає, у чому саме полягає порушення відповідачем саме на час прийняття оскаржуваних рішень норм матеріального права, або щодо процедури їх прийняття. Під час розгляду справи позивачем не доведено перед судом таких порушень та в матеріалах справи такі докази відсутні. Фактично позивач підставами для визнання рішень незаконними визначив умовні порушення законодавства. До того ж, позивачем не зазначено, яким чином підлягає поновлення порушених прав приватного підприємця ОСОБА_2 після скасування таких рішень, відшкодування понесених третьою особою збитків на виконання прийнятих органом місцевого самоврядування рішень.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7- рп/2009 від 16.04.2009 року, Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України (254к/96-ВР) закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3) (254к/96- ВР). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону) (280/97-ВР). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп (у001р710-97) у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/9-1424 від 20.02.2007 року відбулось проведення конкурсу землі, виявлені його переможці, здійснена такими переможцями розробка проектів та інші дії пов'язані з реалізацією наданого таким рішенням ради права. Після чого відповідачем прийняте рішення № 5/23-4233 від 29.07.2008 року, за яким приватним підприємцем ОСОБА_2 з Маріупольською міською радою 21.11.2008 року укладено у встановленому законом порядку договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Отже, між відповідачем та третьою особою вже виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією прав на землю, та відбулась їх повна реалізація.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що виходячи з правових норм права, якими керувалась Маріупольська міська рада, а також фактичних обставин справи, відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень, діяв на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження по справі, в зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Враховуючи суб'єктний склад спірних правовідносин, об'єкт порушеного права, характер спірних правовідносин, його предметну визначеність, колегія суддів, з урахуванням положень ст.ст.2, 3, 17 КАС України вважає такі доводи безпідставними та вважає, що саме до адміністративної юрисдикції належить вирішення даного спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому постанова належить скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на постанову Жовтневого суду м.Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2012 року у справі № 0519/4880/12 задовольнити.

Постанову Жовтневого суду м.Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2012 року у справі № 0519/4880/12 скасувати.

В задоволенні позову прокурора м.Маріуполя в інтересах Держави України в особі Управління Держкомзему до Маріупольської міської ради, третя особа - приватний підприємець ОСОБА_2, про визнання-незаконними та скасування рішень відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 19 лютого 2015 року.

Головуючий суддя І.В.Юрко

Судді: Г.М.Міронова

А.А.Блохін