Справа № 463/6598/14-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Львів 463/6598/14-а

2-а/463/29/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

та відповідача Кузьмича О.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, т.в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВСУ у Львівській області Кузьмича Олега Васильовича, ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВС України у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 04.12.2014 року серії АА2 №964079, закриття справи про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КпАП України, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адміністративний позов обгрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, зокрема через те, що він не є тим суб'єктом, який несе адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.140 КпАП України. Так зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про автомобільні дороги», власником усіх доріг загального користування в Україні є держава Україна, а уповноваженими державою органами управління автомобільними дорогами є лише Державна служба автодоріг України та її органи управління на місцях, зокрема Служба автомобільних доріг у Львівській області. Вказана Служба є юридичною особою, до її компетенції делеговано функції держави з управління автодорогами загального користування у Львівській області, в тому числі і автомобільну дорогу Н-11 Львів-Шегині, ямковість якої та незабезпечення безпеки руху на ній і стали предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення. В той же час він являється працівником філії «Пустомитівська ДЕД» ДП «Львівський Облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яка не входить в структуру органів та управлінь Державної служби автодоріг України, виконує роботи по ремонту та облагородженню доріг лише на договірній основі із уповноваженим власником доріг, а тому не є службовою особою, що несе відповідальність за ч.1 ст.140 КпАП України. Крім цього, вважає порушеною процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки така розглядалася у його відсутності, із наявними доказами вчинення ним адміністративного правопорушення його ознайомлено не було, можливості надати свої заперечення та докази він не мав. А тому просить адміністративний позов задоволити.

В судовому засіданні позивач, його представник підтримали адміністративний позов з аналогічних мотивів.

Відповідач - т.в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВСУ у Львівській області Кузьмич О.В. в судовому засіданні відносно адміністративного позову заперечив, суду пояснив, що він, як службова особа здійснював розгляд адміністративної справи про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КпАП України ОСОБА_2 Ним було встановлено, що на момент складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення був присутній ОСОБА_2, як службова особа органу, що відповідає за стан покриття доріг загального користування в даному регіоні, який надав пояснення про причини не усунення ямковості на дорозі. Оскільки інші державні органи жодним чином не реагували, а тому вважає, що його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідачі Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВС України у Львівській області в судове засідання явку своїх представників не забезпечили повторно, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки їх представників суду не повідомили. За таких обставин, оскільки відповідачі, являючись суб'єктами владних повноважень, були належно повідомлені про розгляд справи, однак явку своїх представників не забезпечили, суд вважає, що слід розглянути адміністративну справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №964079 від 04.12.2014 року (а.с.8) т.в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВСУ у Львівській області Кузьмичем О.В., як посадовою особою уповноваженою відповідно до п.2 ч.2 ст.222 КпАП України на розгляд даної категорії справ, було притягнуто позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч1. ст.140 КпАП України, зокрема за те, що він 16.10.2014 року о 09.30 год., працюючи на посаді начальника Пустомитівського ДЕД, будучи відповідальною особою за утримання вулично-шляхових мереж на автодорозі Н-11 Львів-Шегині, не забезпечив безпеки дорожнього руху на 26 км + 500 м шляхом не усунення ямковості дорожнього полотна, чим порушив правила п.1.5 ПДР України та ДСТУ 358757.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести (шляхом збирання та перевірки доказів передбачених ст.251 КпАП України) протиправність правопорушення (проступку), зокрема виходячи з правових норм передбачених ст.14, ч.1 ст.140 КпАП України, що адміністративне правопорушення вчинене спеціальним суб'єктом - посадовою особою, до кола службових обов'язків якої саме входить забезпечення виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху є цих правил.

Однак, у відповідності до положень ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Крім цього відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Статтею 10 названого Закону передбачено, що державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

В свою чергу, нормами статті 11 Закону визначено основні обов'язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, серед яких, зокрема, здійснення державного регулювання та контролю у сфері дорожнього господарства відповідно до законодавства.

Положенням про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. №439, зокрема його п.1, п.4.1передбачено, що Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Укравтодор відповідно до покладених на нього завдань забезпечує організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечує належну якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме Державне агентство автомобільних доріг України з його органом управління на території Львівської області - Службою автомобільних доріг у Львівській області, є уповноваженим органом, що виконує функції власника автомобільних доріг - держави щодо забезпечення виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху є цих правил.

А отже посадові особи саме цього органу є суб'єктами відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення - неналежне утримання вулично-шляхових мереж на автодорозі Н-11 Львів-Шегині, не забезпечення безпеки дорожнього руху на 26 км + 500 м шляхом не усунення ямковості дорожнього полотна.

В той же час, як встановлено в судовому засіданні, позивач на момент вчинення адміністративного правопорушення працював на посаді начальника філії «Пустомитівстка ДЕД» Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке до структури органів Державного агентства автомобільних доріг України не має жодного відношення, являється господарською організацією, яка здійснює утримання та ремонт доріг загального користування виключно на підставі договірних зобов'язань, укладених з уповноваженим органом на виконання функцій держави в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. А тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній суб'єктний склад адміністративного правопорушення, у зв'язку із чим його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак при розгляді справи про адміністративне правопорушення, службовою особою - т.в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВСУ у Львівській області Кузьмичем О.В. вказані обставини не було з'ясовано, прийнято рішення про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КпАП України на підставі наявних доказів - протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, письмових пояснень особи, щодо якої складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення, припису ВДАІ Городоцького району ГУМВС України у Львівській області, акту обстеження ділянки автомобільної дороги та посадової інструкції позивача, якими доводиться лише факт вчинення такого адміністративного правопорушення.

А тому суд приходить до переконання про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2014 року серії АА2 №964079 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КпАП України є протиправною та не обґрунтованою, такою що винесена без встановлення факту доведеності вини позивача у скоєному адміністративному правопорушенні, а відтак підлягає скасуванню.

Одночасно суд не приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута з порушенням його права на захист, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був присутній 16.10.2014 року на момент складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, з приводу цього надавав письмові пояснення, про розгляд справи в подальшому належним чином повідомлявся, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками про вручення поштового повідомлення (а.с.48-50).

Крім цього суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КпАП України, оскільки відповідно до п.2 ч.2 ст.222 КпАП України розгляд та вирішення даної категорії справ віднесено до компетенції саме начальника або заступника начальника відділення (відділу, управління, департаменту), командира або заступника командира окремого підрозділу відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, начальника відділу внутрішніх справ або особи, яка виконує його обов'язки.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 160-163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2014 року серії АА2 №964079 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КпАП України.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, т.в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВСУ у Львівській області Кузьмича Олега Васильовича, ВДАІ з обслуговування Городоцького району ГУМВС України у Львівській області про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КпАП України, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, - відмовити за безпідставністю вимог.

Постанова суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.02.2015 року.

Суддя: Гирич С. В.