Справа № К/9991/11167/12-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/9991/11167/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної-особи ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Автозаводському районі м. Кременчуга Полтавської області про визнання дій та бездіяльності неправомірною,

в с т а н о в и в :

У червні 2011 року суб'єкт підприємницької діяльності фізична-особа ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій з підстав порушення ними норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець і застосовує спрощену систему оподаткування та звітності, сплачує єдиний податок, є страхувальником, використовує найману працю і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Автозаводському районі м. Кременчуга (далі - Управління).

У період з 2004 року по 2010 рік зі сплачених позивачем сум єдиного податку Державним казначейством були здійснені відрахування до Управління за ставкою 42% відповідно до Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

У лютому 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування сум помилково (надмірно) сплачених внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в рахунок майбутніх платежів єдиного соціального внеску або повернення цих внесків на розрахунковий рахунок в загальній сумі 1 327,59 грн., в тому числі за одного найнятого працівника 865,65 грн., а також доплати до мінімального страхового внеску 461,94 грн.

З відповіді Управління від 23 лютого 2011 року № 1625/02-18 вбачається, що після оформлення відповідних документів, які підтвердять наявність надміру сплачених коштів, кошти будуть повернуті на розрахунковий рахунок. Також запропоновано позивачу підписати акт звіряння розрахунків і надати додаткові документи (відомості по нарахуванню заробітної плати найманим працівникам, форми 1-ДФ, трудові договори між СПД та найманим працівником, касові документи (касові книги або відомості по виплаті заробітної плати).

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються приписами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із ч. 13 ст. 20 цього Закону, суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків у порядку і в строки, визначені правлінням Пенсійного фонду.

Пунктом 4 постанови правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів" (далі Порядок) від 27 вересня 2010 року № 21-1, визначено вичерпний перелік випадків повернення коштів: помилкової або надмірної сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів на відповідний рахунок органу Пенсійного фонду, відкритий в органах Державного казначейства України для їх зарахування (далі - рахунок органу Пенсійного фонду), відповідно до встановленого розміру єдиного внеску; помилкової сплати суми єдиного внеску та/або фінансових санкцій на неналежний рахунок органу Пенсійного фонду.

Відповідно до абзацу 1 п. 5 Порядку повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку, здійснюється на підставі заяви платника, яка подається в довільній формі до органу Пенсійного фонду, в якому він перебуває на обліку як платник єдиного внеску. До заяви платник обов'язково додає оригінал або копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), який підтверджує помилкову сплату коштів на рахунок органу Пенсійного фонд

Пунктом 6 Порядку передбачено, що орган Пенсійного фонду, одержавши від платника заяву, передбачену пунктом 5 цього Порядку, у строк не більше трьох робочих днів проводить перевірку викладених у ній даних. У разі необхідності орган Пенсійного фонду може вимагати від платника та його посадових осіб надання додаткових документів, інформації та пояснень.

Згідно пунктів 7 та 8 Порядку, орган Пенсійного фонду у термін не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви на підставі даних карток особових рахунків платників готує висновок за формою, наведеною у додатку 1, про повернення помилково сплачених коштів або про відмову в задоволенні заяви, про що платник повідомляється письмово за підписом посадової особи органу Пенсійного фонду. У разі відмови в поверненні коштів у повідомленні, що надається (надсилається) платнику, зазначаються її причини.

На підставі висновку, зазначеного у пункті 7 цього Порядку, у термін не пізніше ніж два робочих дні після його підписання, орган Пенсійного фонду здійснює повернення помилково сплачених коштів з рахунку, на який їх було сплачено, шляхом оформлення розрахункових документів та направлення їх відповідним органам Державного казначейства України.

Порядок проведення Пенсійним фондом України та його територіальними органами планових та позапланових перевірок платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2011 року, № 233, пункт 8 якого регулює проведення позапланових перевірок платників єдиного внеску. Позаплановою перевіркою є перевірка платника єдиного внеску, яка не передбачена у квартальному плані роботи органу Пенсійного фонду України.

Згідно абзацу 2 п. 8 Порядку проведення Пенсійним фондом України та його територіальними органами планових та позапланових перевірок платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підставною для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення та підтвердження недостовірності інформації, зазначеної у поданих платником єдиного внеску документах обов'язкової звітності, а також заява платника єдиного внеску про проведення перевірки за його бажанням відповідному органу Пенсійного фонду України.

Враховуючи зазначене, у відповідача виникає право на проведення перевірки для звірення розрахунків за нарахованими та сплаченими внесками до Пенсійного фонду лише після надання позивачем письмової заяви про проведення перевірки за його бажанням.

Аналізуючи приведене законодавство, нормативні акти, які врегульовують спірні правовідносини, та враховуючи ту обставину, що відповідач правомірно запропонував позивачу надати додаткові документи згідно переліку, визначеному в листі № 1625/02-18 від 23 лютого 2011 року, які необхідні для підтвердження сум надмірно сплачених коштів, і при цьому, позивач не вчинив необхідних дій для підтвердження надміру сплачених коштів, то колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для прийняття рішення на користь позивача.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності фізичної-особи ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман