Справа № 346/358/15-а
Суддя: Потятинник Ю. Р.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/358/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Потятинник Ю.Р. розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі про визнання незаконною відмову в перерахунку пенсії та зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом III групи довічно та перебуває на обліку в УПФУ в м. Коломиї та Коломийському районі як одержувач пенсії по інвалідності III групи, що пов'язана із наслідками Чорнобильської катастрофи. Відповідно до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1, виданого 01.07.1996 р. є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Пунктом 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у

зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р. «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою установлено розрахункові величини, з яких проводиться розрахунок пенсій, проте такі не відповідають розрахунковим величинам, визначеним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, вважає, що при визначенні розміру пенсій йому, застосуванню підлягає ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Частиною 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Починаючи з 2006 року, згідно зі змінами, внесеними до частини третьої статті 4 Закону України від 15.07.1999 р. № 966-ХІУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком на відповідний рік залежить від розміру прожиткового мінімуму на цей рік. Оскільки, йому слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії йому повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Слід зауважити, що Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719, встановлено новий розмір прожиткового мінімуму, що відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є підставою з 01.01.2014 р. для проведення перерахунку державної пенсії йому, як інваліду III групи, інвалідності щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою та яка не може бути нижчою 6 мінімальних пенсій за віком, та має право на перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю як інвалід III групи, віднесений до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мені, як інваліду III групи інвалідності, має бути призначено виплату у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Також, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 50 вказаного Закону, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю повинна становити, зокрема, для інвалідів III групи 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Окрім того, відповідач не проводить перерахунок йому пенсії після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено частиною 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

По даному питанню він звернувся до УПФУ в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області за відповідними роз'ясненнями та вимогою привести у відповідність розмір моєї пенсії, однак, відповідно до листа управління Пенсійного фонду України у

м. Коломиї та Коломийському районі № 154/Б-12 від 24.12.2014 р. отримав відмову, тому просить визнати незаконною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі щодо перерахунку йому пенсії та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок основної пенсії, як інваліду ІІІ групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2014 р. та виплатити заборгованість, яка виникне в результаті перерахунку.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року даний адміністративний позов в частині визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобов»язання вчинити дії за період з 01.01.2014 р. по 23.07.2014р. залишено без розгляду.

Відповідач подав письмове заперечення проти адміністративного позову, в якому вказує, на те, що згідно ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов»язаних із реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

Правомірність встановлення Кабінетом Міністрів України порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи на 2012, 2013 та 2014 роки підтверджується також положеннями п.3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» №4282-VІ від 22.12.2011, п.4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» №5515-VІ від 06.12.2012 та п. 6-7 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» №719- VІІ від 16.01.2014 р.

Вивчивши матеріали справи, письмове заперечення проти позову та дослідивши зібрані докази, вважаю, що позов безпідставний і не підлягає до задоволення. Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи I категорії, інвалідом 3-ї групи, інвалідність якого пов»язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012р. (справа № 1-11/2012р.) встановлено, що: 1. В аспекті конституційного подання положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

2.В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

3. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Тому, застосування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011р. та затвердженого нею Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до нарахування пенсії позивачу в 2014р. не суперечить вищевказаним нормам чинного законодавства, Рішенню Конституційного Суду України, п. 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 4 від 16.03.2012р. «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв»язку із застосуванням ст. 39,48,50,52,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До того ж, Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» встановлено прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі 946 грн., який існував в 2013р.

Тому, на підставі вищевикладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 159, 161-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржене до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії повної постанови через Коломийський міськрайсуд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського Апеляційного адміністративного суду.

Суддя Потятинник Ю. Р.