Справа № 1319/97/2012;2а-105/12
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 26305/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16.01.2012 року у справі за позовом Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИЛА :

Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 12.04.2012року звернувся в Сихівський районний суд м. Львова з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови від 26 грудня 2011 р. про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №30152993, стягувачем в якому виступає ОСОБА_1

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.01.2012 року позовну заяву Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні, стягувачем у якому виступає ОСОБА_1 - повернуто.

У поданій апеляційній скарзі Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради просить зазначену ухвалу скасувати а справу направити на продовження розгляду, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що справа за позовом Сихівського відділу соціального захисту до ППВР ВДВС ГУЮ у Л/о про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні, відповідно до ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження ", є адміністративною справою, що розглядається і вирішується судом, який видав виконавчий документ. Однак, суд першої інстанції надав перевагу ч.2 ст.18 КАС України над ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження ", не зазначивши при цьому жодного обґрунтування, та з незрозумілих причин безпідставно проігнорував ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження ", що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали. За таких обставин вважає , що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження ", позбавив орган соціального захисту конституційного права на судовий захист свого порушеного права.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Повертаючи позов суд першої інстанції виходив з того, що із частини 2 ст. 18 КАС України випливає, що справи, у яких однією із сторін є орган державної влади, інший державний орган, їх посадова чи службова особа, підсудні окружним адміністративним судам.

У даному випадку спір виник за участі органу державної влади - органу державної виконавчої служби.

За правовим аналізом ч.2 ст.18, ст. 181 КАС України, Закону України «Про державну виконавчу службу», та роз'яснень викладених в п.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 р. № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», позовні заяви стосовно рішень, дій чи бездіяльності державних виконавці та посадових осіб районних відділів ДВС відповідних управлінь юстиції, як органів державної влади, які входять до системи Міністерства юстиції України - предметно підсудні окружним адміністративним судам, а не місцевим загальним судам як адміністративним. Відтак, дана справа не підпадає під положення ст.18 КАС України, якою визначено підсудність справ місцевим загальним судам як адміністративним, а відтак порушено правила предметної підсудності. Згідно п.6 ч.3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся в Сихівський районний суд м. Львова з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови від 26 грудня 2011 р. про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №30152993, стягувачем в якому виступає ОСОБА_1

Відповідно до ч.4, ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 09.03.2011 року), рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник ч.1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження " (в редакції від 09.03.2011 року).

Як вбачається з постанови від 25.11.2011 року (ВП №30059581) про відкриття виконавчого провадження, боржником визначено Сихівський відділ соціального захисту. Виконавчий лист №2-1837/10, виданий 07.11.2011 року Сихівським районним судом м. Львова, який прийнятий державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Л/о, для примусового виконання, на основі якого відкрито виконавче провадження (ВП №30152993).

Згідно ч.4. ст.82 Закону України "Про виконавче провадження ", боржником (позивачем) Сихівським відділом соціального захисту подано позовну заяву від 05.01.2012 року N24-2605-91 у Сихівський районний суд м. Львова, до суду який видав виконавчий документ. Отже, справа за позовом Сихівського відділу соціального захисту до ППВР ВДВС ГУЮ у Л/о про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні, відповідно до ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження ", є адміністративною справою, що розглядається і вирішується судом, який видав виконавчий документ.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України ( 2747-15 ) адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу ( 2747-15 ), розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні. При цьому місцевим загальним судам, як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статті 18 КАС України)( 2747-15 ). Пункт 9 доповнено абзацом другим згідно з Постановою Вищого адміністративногосудуN10(v0010760-14)від12.09.2014року.

Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України ( 2747-15 ), підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Справи за позовами інших учасників виконавчого провадження чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій під час виконання таких виконавчих документів, підсудні окружним адміністративним судам. Територіальна підсудність таких справ визначається відповідно до положень статті 19 КАС України (2747-15). Ураховуючи положення частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" ( 606-14 ), у разі оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення окружного адміністративного суду такі справи територіально підсудні окружному адміністративному суду, який видав виконавчий документ, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні. Судам необхідно враховувати, що за приписами частини другої статті 19 КАС України ( 2747-15 ) визначається територіальна підсудність справ про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських та загальних судів (крім тих, де позивачами є сторони) та рішень інших органів (посадових осіб).

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм процесуального права, що згідно ст. 199 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - задоволити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16.01.2012 року у справі № 1319/97/2012 - скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар