Справа № 757/9760/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/9760/14 Головуючий у 1-й інстанції: Підпалий В.В.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Правління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва у призначенні та виплаті пенсії; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію з 11 травня 2013 року.

04 грудня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва звернулося до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання постанови Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 20114 року шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (у якому на обліку перебувала позивач) призначити та виплачувати пенсію з 11.05.2013 року.

Ухвалою ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року та винести нове рішення про задоволення заяви.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_2 до Правління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва задоволено частково, визнано протиправною відмову територіального управління Пенсійного фонду України у призначенні та виплаті пенсії, зобов'язано призначити та виплачувати пенсію з 11.05.2013 року.

В заяві про зміну порядку та способу виконання постанови Печерського району суду м. Києва від 06.06.2014 року Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва зазначає, що позивач на момент виїзду на постійне місце проживання за межі України перебував на обліку та отримував пенсію в Управлінні соціальних виплат та компенсацій Заводського району м. Миколаєва, правонаступником якого є Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва. З цих підстав просить замінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Згідно частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно положень статті 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Зазначену норму кореспондує частина перша статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Проте, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення. Фактично, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач просить суд замінити сторону виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання постанови Печерського району суду м. Києва від 06.06.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 23.02.2014 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Оксененко О.М.