Справа № П/811/1571/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2015 рокусправа № П/811/1571/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, за участі третьої особи: Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості про визнання неправомірними дії та скасування запису, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, в якому просив визнати протиправними реєстраційні дії відповідача щодо внесення до ЄДР відомостей про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 26 травня 1993 року та скасування внесеного 11 лютого 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №2 024530.

В обґрунтування позову посилається на те, що 11 лютого 2014 року відповідачем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис №2 024530 про реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем з 26 травня 1993 року, тобто фактично безпідставно поновив державне реєстрацію його підприємницької діяльності з вказаної дати, яку він не здійснював з 1997 року, що надало Кіровоградському міськрайонному центру зайнятості штучні підстави для зняття позивача з обліку як безробітного та стягнення з нього виплаченої допомоги по безробіттю за 2011-2014 роки.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та його представник апеляційну скаргу з викладених у ній підстав підтримали, просили її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнити позовні вимоги в повній мірі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, надав письмові заперечення, в яких проти апеляційної скарги заперечував, просив в її задоволенні відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з вересня 2011 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю.

11 лютого 2014 року відповідачем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис №2 024530 про реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем з 26 травня 1993 року.

Листом від 11 березня 2014 року №06-31/838/03 Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості повідомив позивача щодо необхідності повернення коштів незаконно отриманих за період з 20 вересня 2011 року по 05 березня 2014 року на загальну суму 11214 грн. 43 коп., оскільки ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» належали до категорії зайнятого населення та не мав права на отримання статусу безробітного, допомоги по безробіттю та інших видів соціального забезпечення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 були сформовані та включені до ЄДР 11 лютого 2014 року на підставі отриманої інформації від тимчасової міжвідомчої соціальної комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у Кіровоградській області, а тому відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», усі діючи юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру, зобов'язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної карти зобов'язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Згідно із п.3.2 Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12 квітня 2012 року №575/5, комісія відповідно до покладеного на неї завдання: приймає від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців (далі - уповноважені органи), аналітичну інформацію про не включених суб'єктів; розглядає, аналізує прийняту від уповноважених органів аналітичну інформацію; складає узагальнену інформацію про невключених суб'єктів; головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб-підприємців для подальшого включення їх державними реєстраторами до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про фізичну особу ОСОБА_1 були сформовані 11 лютого 2014 року на підставі отриманої інформації від тимчасової міжвідомчої спеціальної комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у Кіровоградській області.

Відповідно до п.8 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 01 липня 2010 року №2390-VI (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого п.2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку, тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Щодо посилання заявника апеляційної скарги на те, що відповідач мав право внести до Єдиного державного реєстру запис тільки єдиного змісту - про недійсність свідоцтва, оскільки позивач особисто не підтвердив фактичне здійснення підприємницької діяльності та не виявив бажання її відновити, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, жодних доказів на підтвердження припинення підприємницької діяльності позивача з 1997 року матеріали справи не містять, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 не є фізичною особою підприємцем.

Натомість матеріли справи містять реєстраційну картку про включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, заяву про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 03 березня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача щодо включення відомостей про ОСОБА_1 як фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 11 лютого 2014 року.

Виходячи з вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті рішення правильно та повно встановив всі обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

В повному обсязі ухвалу складено 20 лютого 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Л.М. Нагорна