Справа № 2а-8880/12/1370
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Львів Справа № 876/5688/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - Гіри О.І.,

представника відповідача - Юрченка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2013 року по справі № 2а-8880/12/1370 за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Львові, яку протокольною ухвалою суду першої інстанції замінено на правонаступника - Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби (далі - СДПІ ВПП у м. Львові), в якому просило стягнути з відповідача на його користь суми переплати пенсії за період з 01 лютого 2008 року по 30 червня 2009 року в розмірі 135419.97 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2013 року вказаний позов задоволено.

СДПІ ВПП у м. Львові оскаржила вказану постанову, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано, що згідно з вимогами статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми переплати пенсій можуть бути стягнуті лише з пенсіонерів, які їх безпідставно отримали та зберегли.

Представник відповідача засіданні підтримав вимоги поданої відповідачем апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що для перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» ДПІ у м. Львові згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 лютого 2008 року № 34 «Про внесення зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України» були видані довідки для перерахунку пенсій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_3, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27

На підставі вказаних довідок, управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова проведено перерахунок пенсій зазначеним вище особам як державним службовцям з 01 лютого 2008 року.

18 червня 2009 року на заміну вищевказаних довідок ДПІ у м. Львові були видані нові довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, у зв'язку з чим позивачем здійснено перерахунок пенсій вищевказаним державним службовцям та визначено суму переплати їх пенсій за період з 01 лютого 2008 року по 30 червня 2009 року на загальну суму 135419.97 грн.

Оскільки кошти у добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, то управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова звернулося до суду з позовом про їх стягнення.

Розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, проте з таким висновком суд апеляційної інстанцій погодитись не може.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з частиною 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти за переплату пенсій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_3, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, оскільки у довідках про заробіток для обчислення пенсії, на підставі яких їм було перераховано пенсію, була зазначена заробітна плата в завищеному розмірі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач у спірних відносинах не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, а діяв як установа, яка надавала документи, необхідні для інших органів, що призначають та перераховують пенсії.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції не звернув уваги на те, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення переплаченої пенсії у зв'язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що даний спір підлягав розгляду в порядку господарського судочинства.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи те, що провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби задовольнити частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2013 року по справі № 2а-8880/12/1370 - скасувати та закрити провадження в справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2015 року.