Справа № 379/219/15-а
Суддя: Василенко О. М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/219/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Василенко О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання виплатити грошову компенсацію за невикористану у 2014 році санаторно-курортну путівку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд визнати відмову управління соціального захисту населення Таращанської РДА щодо відмови йому у наданні путівки незаконною та зобов'язати відповідача виплатити йому грошову компенсацію за невикористану у 2014 році санаторно-курортну путівку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до 27.11.2013 року він перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації як інвалід 1 групи за загальним захворюванням. У зв'язку з цим він щорічно використовував своє право на санаторно-курортне лікування, отримувавши санаторно-курортні путівки відповідно до своїх пільг.

01.10.2013 року він подав до управлінням соціального захисту населення Таращанської РДА заяву про взяття його на облік для отримання у 2014 році путівки в санаторій кардіологічного профілю із супроводжуючим, як інвалід 1 групи загального захворювання.

В зв'язку з тим, що 27.11.2013 року він набув статусу потерпілого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, тому відкликав свою попередню заяву, надавши нову, відповідно до набутого статусу.

Проте, в зв'язку з тим, що у 2014 році він путівки не отримав ні як інвалід 1 групи за загальним захворюванням, ні як потерпілий внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, він звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач, в установлений законом строк надав до суду заперечення в якому зазначив, що позов вважає не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскільки позивач звернувся до нього із заявою для взяття його на облік для отримання санаторно-курортної путівки, як постраждалий від Чорнобильської катастрофи 08.08.14 року, тому, враховуючи вимоги п.7 Порядку, зазначена заява була взята на облік для забезпечення його санаторно-курортною путівкою в 2015 році. Право на компенсацію за невикористану санаторно-курортну путівку він не має відповідно до п.23 Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.03.2013 року №261. Так, Порядок встановлює, що у разі, коли постраждала особа протягом двох останніх років перебувала на обліку для забезпечення санаторно-курортною путівкою, але не отримувала її, така особа має право на отримання грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування в установленому законодавством розмірі. При цьому, крім заяви для отримання компенсації, вона подає до управління також копії документів, що підтверджують факт самостійного санаторно-курортного лікування.

В зв'язку з тим, що позивач на обліку для отримання путівки, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває менше року, вважає, що він не має права на зазначену компенсацію.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини вважаю, що в задоволенні даного адміністративного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, особам, віднесеним до категорії І надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, окрім іншого, позачергове безоплатне надання санаторно-курортних путівок або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що в 2014 році він не користувався санаторно-курортною путівкою, а тому відповідно до частини 4 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні.

Пунктом 1 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 800 від 16 травня 2000 року передбачено, що це Положення визначає порядок організації щорічного оздоровлення (санаторно-курортного лікування та відпочинку) громадян, визнаних постраждалими відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 17 вказаної постанови у разі самостійної організації санаторно-курортного лікування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується компенсація середньої вартості путівки у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

П. 23 постанови Кабінету Міністрів України від 27.03.2013 року №261 було встановлено новий порядок організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який також передбачає право постраждалої особи на отримання грошової компенсації лише за самостійне санаторно-курортне лікування у разі, коли протягом двох останніх років вона перебувала на обліку для забезпечення санаторно-курортною путівкою, але не отримувала її (крім випадку відмови від путівки). Виплата грошової компенсації здійснюється після подання постраждалою особою, місцевим органам за місцем проживання копії документа, що підтверджує факт самостійного санаторно-курортного лікування у поточному році за профілем захворювання, за яким постраждалій особі видано довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування.

При таких обставинах, зважаючи на те, що позивач не проходив самостійне санаторно-курортне лікування, не підтвердив факт самостійного санаторно-курортного лікування, то підстав для виплати йому грошової компенсації немає, а тому дії відповідачів є правомірними.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» судові витрати необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 14, 17, 89, 158-163, 183-2, 185, 186 КАС України, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Положенням про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 800 від 16 травня 2000 року, постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2013 року №261 про затвердження Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання виплатити грошову компенсацію за невикористану у 2014 році санаторно-курортну путівку - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя:О. М. Василенко