Справа № 810/5909/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5909/14 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання відмови у поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування неправомірною та стягнення суми надмірно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3576,32 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.12.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Вказаний правочин було посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №2519.

Договір купівлі-продажу квартири вчинений за ціною 357 632,40 грн.

З метою здійснення нотаріального оформлення права власності на квартиру ОСОБА_2 був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна, що становить 3 576,32 грн. та підтверджується Квитанцією № 782710248 від 27.12.2013 р.

Сплата збору при придбані нерухомого майна (квартири) є обов'язковою передумовою для набуття права власності на таке нерухому майно платником податку.

При укладенні Договору нотаріусом було зазначено, що останній не має можливості здійснити перевірку для встановлення купівлі житла вперше, тому при посвідченні Договору купівлі-продажу квартири нотаріус повинен керуватися пунктом 153 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998р. (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 153 Порядку, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі- продажу нерухомого майна.

Пунктом 8 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що об'єктом оподаткування для платників збору визначених ст. 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна. На обов'язкове державне пенсійне страхування для підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно встановлюються ставки збору на рівні 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна (п. 10 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та п.151 Порядку - Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетам і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як вбчається з матеріалів справи, у січні 2014 р. позивачем до Управління ПФУ у Києво-Святошинському районі була подана заява про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3 576,32 грн., відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та п.151 Порядку.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Технологічні та технічні засоби ведення Реєстру прав забезпечують довічне зберігання та достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу та внесення недокументованих записів, можливість оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативного пошуку та документального відтворення процедури реєстрації, контроль реєстраційних записів і записів до Реєстру, оперативного надання витягів із Реєстру прав.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" інформація з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надається у формі витягу, інформаційної довідки та виписки. Інформація з Державного реєстру прав - вдається державним реєстратором незалежно від місця розташування нерухомого майна.

Інформаційну довідку з Державного реєстру прав на підставі письмового запиту мають право отримувати: суд, органи місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи державної податкової служби, органи Служби безпеки України та інші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на запит Київського окружного адміністративного суду було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) щодо суб'єкта, яка посвідчує факт придбання ОСОБА_2 нерухомого майна вперше.

Судом встановлено, що позивачем 06.06.2014р. було додатково направлено відповідачу повний та необхідний пакет документів для проведення законного повернення сплаченого збору.

У серпні 2014р. позивачем було отримано від відповідача лист №7083/02 від 31.07.2014р. про відмову у повернені сплаченого збору та лист від 02.10.2014р. №302/А-01.

Причиною відмови у повернені коштів було вказано те, що позивачем не надано документів на підтвердження факту перебування у черзі на одержання житла або придбання такого житла вперше.

Проте, факт не перебування ОСОБА_2 у черзі на одержання житла та придбання нерухомого майна вперше, у тому числі не набування право власності на будь-яке інше нерухоме майно підтверджується Інформаційною довідкою з ЄДР (Інформація з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна), оригінал якої знаходиться в матеріалах справи №810/669/14-а, та яка 06.06.2014р. була направлена відповідачу цінним листом, що підтверджується матеріалами справи.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач помилково сплатив кошти в сумі 3576,32 грн. як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому ці кошти повинні бути стягнуті з рахунку з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, на який вони були зараховані.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За наведеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року - без змін. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя Н.Е.Старова

суддя В.В.Файдюк

.

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.