Справа № 2а/0470/4731/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2015 р. м. Київ К/800/4739/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
секретаря судового засідання Гулової О. І.,

за участю: прокурора - Чубенка В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області, Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року у справі за позовом прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Комунального підприємства "Ритуал" про стягнення заборгованості,

встановив:

Прокурор Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся з позовом до Комунального підприємства "Ритуал" про стягнення 63 259 грн 09 коп. штрафних санкцій відповідно до пункту 7 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2012 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про відмову в позові.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, прокурор та позивач звернулися з касаційними скаргами, в яких просять його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню.

Судами встановлено, що з 21 грудня 2011 року по 30 грудня 2011 року проведена планова перевірка відповідача щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонду України, а також достовірність відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, за період з 01 січня 2007 року по 01 листопада 2011 року, за результатами якої складений акт від 30 грудня 2011 року № 169.

Проведеною перевіркою встановлено порушення відповідачем сплати сум страхових внесків одночасно з виплатою сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески, на загальну суму 126 518 грн 17 коп. за період з 30 січня 2007 року по 20 листопада 2008 року.

З посиланням на згаданий акт, враховуючи наведене порушення, позивачем прийнято рішення від 30 грудня 2011 року № 1548, яким до відповідача на підставі п. 7 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) застосована штрафна санкція в сумі 63 259 грн 09 коп.

У зв'язку з несплатою відповідачем сум штрафу, прокурор звернувся з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з приписів абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI)

Суд апеляційної інстанції в задоволенні позову відмовив, посилаючись на ст. 58 Конституції України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Суди встановили факт несвоєчасної сплати Підприємством страхових внесків за період з 30 січня 2007 року по 20 листопада 2008 року, який виявлений управлінням ПФУ у ході перевірки.

Пунктом 7 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-IV, яка діяла до 1 січня 2011 року, передбачалось, що виконавчі органи Пенсійного фонду за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків, передбачених цим Законом, накладають штраф у розмірі 50 відсотків сум несплачених або своєчасно не сплачених авансових платежів.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року Закону № 2464-VI пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону зі статті 106 Закону № 1058-IV виключено частину дев'яту.

Водночас відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати.

Проаналізувавши наведені норми права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків, а відтак і накладені штрафні санкції, які виникли за прострочені періоди, мають бути стягнуті і після 1 січня 2011 року, оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії пункту 7 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-IV.

Оскільки суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, то скарги прокурора та позивача слід задовольнити.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області, Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: