Справа № 804/19291/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р. справа № 804/19291/14

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі МВС України, -

встановив:

21.11.2014 року Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ (далі ДДУВС) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов'язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, в сумі 23 725 грн. 52 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та позивачем було укладено адміністративні договори про підготовку бакалавра у вищому навчальному закладі МВС України (ДДУВС), та його згідно наказу № 55 о/с від 07.08.2008 року було зараховано до складу курсантів ДДУВС. В подальшому, між вказаними сторонами укладено аналогічний договір про підготовку у цьому ж навчальному закладі спеціаліста. Відповідно до змісту п. 2.3.6, п. 3 вказаних договорів, відповідач зобов'язувався, у разі звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого 3-річного терміну після закінчення навчання за власним бажанням, відшкодувати МВС України витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті. 24.05.2012 року відповідач успішно закінчив вищевказаний навчальний заклад та був направлений до ОВС для проходження служби. Наказом ГУМВС № 367ос від 23.09.2014 р. ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, проте, витрати на його навчання в ДДУВС в добровільному порядку не відшкодував (а.с. 3-6).

Ухвалою суду від 20.11.2014 р. за даним адміністративним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено її до судового розгляду (а.с. 1).

В судове засідання 23.12.2014 р. сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надали (а.с.28-30).

Представник позивача за довіреністю Плахотня Н.Ю. надала до суду клопотання від 23.12.2014 р. про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження.

За викладених обставин, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

11 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та позивачем був укладений адміністративний договір про підготовку бакалавра за спеціальністю «Правознавство» у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, та його згідно наказу № 55 о/с від 07.08.2008 року було зараховано до складу курсантів ДДУВС (а.с. 14, 16).

01 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та позивачем був укладений повторний адміністративний договір про підготовку спеціаліста за спеціальністю «Правознавство» у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (а.с.15).

Згідно наказу № 174 від 24.05.2012 року ОСОБА_1 визнано таким, що успішно закінчив ДДУВС за спеціальністю «Правознавство», та отримав освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст» (а.с.17).

Згідно довідки-розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ДДУВС за 2008-2012 р.р., їх вартість складає 23 725,52 грн. (а.с. 18-24).

З червня 2012 року ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ, маючи звання старшого лейтенанта, що згідно ст. 2 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України відноситься до середнього начальницького складу (а.с. 9).

Наказом ГУМВС № 367ос від 23.09.2014 року ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 64 «ж» (за власним бажанням), згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с.8).

Враховуючи те, що відповідач не відшкодував витрати на навчання в ДДУВС в добровільному порядку, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про міліцію», на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Статтею 1 Закону України «Про міліцію» встановлено, що міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов'язаних.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15.12.1997 р. затверджено єдину систему військової освіти, до якої входить позивач.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію», підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з органів внутрішніх справ до закінчення трьохрічного строку після закінчення навчання.

Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок) затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України» від 01.03.2007 р. № 313.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку, визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

- дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;

- відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Згідно з п. 3 Порядку, витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України, та особою.

Відповідно до ч. 1 п. 6 Порядку, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п. 4.1 Адміністративного договору).

На виконання вимог п. 2.1.8 Адміністративного договору, після закінчення навчання відповідача було затверджено розрахунок фактичних витрат на його підготовку за весь період навчання із зазначенням щорічних сум утримання, з яким відповідач був ознайомлений, що підтверджується також його рапортом.

Відповідно до довідки-розрахунку вартості харчування, довідки з розрахунку вартості комунальних послуг, грошового забезпечення, витрат на медикаменти та речового майна, наданих позивачем до суду, загальна сума витрат на утримання відповідача за період 2008-2012 років складає 23 725,52 грн. (а.с. 18-24).

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладу, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» від 01.03.2007 року № 313, та відповідно до вимог законів України «Про вищу освіту», «Про міліцію», з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

Спільним Наказом МО України, МФ України, МВС України, МТЗ України, АДПС України, УДО України, СБ України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419).

Відповідно до п.2.1 Порядку № 419, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а сааме, витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Оскільки відповідача звільнено за пунктом 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням), що підпадає під п.п. 3.1 п.3 Договору, виходячи з формулювання причин звільнення, він повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у позивача. Проте, зазначені витрати станом на час розгляду справи відповідачем добровільно не відшкодовано.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач, якого звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі МВС України, а саме, в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.

Відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 6 ст. 128, ст. ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету (на р/р 7468 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО 805012, ОКПО 0857146) витрати, пов'язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ в сумі 23 725 грн. 52 коп. (двадцять три тисячі сімсот двадцять п'ять гривень п'ятдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету (на р/р 7468 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО 805012, ОКПО 0857146) судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Чорна В.В.Чорна А.С.Чепурко