Справа № 826/12108/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» про стягнення заборгованості в розмірі 6973,86 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» про стягнення заборгованості в розмірі 6973,86 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

На вказану постанову позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою скасувати постанову в частині відмови у задоволені позовних та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_2 пенсія була призначена 31.12.2003 року за списком № 1 згідно п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058, для відшкодування витрат на виплату пенсій для осіб, що набули право на пенсію до набуття чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зберігається такий саме порядок, що діяв до 01.01.2004 року.

Так, до набуття чинності вказаного Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме до 01.01.2004 року, витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій особам, що працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, підприємствами не відшкодовувались.

Зазначеної позиції притримується також і Пенсійний фонд України відповідно до листа Пенсійного фонду України від 27.06.2006 р. № 8215/03-20.

Відповідно до зазначеного, законодавство України передбачало відшкодування витрат на виплату пенсій за рахунок підприємств у ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: "Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату пенсій відповідно до пунктів "б"- "з" цієї статті до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, в розмірі 50 процентів по пенсіях, призначених у 1991 році, 60 процентів у 1992 році, 70 процентів у 1993 році, 80 процентів у 1994 році, процентів у 1995 році і 100 процентів у 1996 році.".

Зазначена норма Закону України "Про пенсійне забезпечення" була виключена із ст. 13 Законом України від 17.02.2000 року № 1461-ІІІ "Про внесення змін до деяких законів України".

Цим же законом до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування" було внесено наступну норму: "Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначена норма діє і на час розгляду даної адміністративної справи.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Пенсії особам на пільгових умовах, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, передбачені пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а отже, витрати Пенсійного фонду на доставку та виплату пенсій зазначеним особам до 01.01.2004 року не відшкодовувались.

Таким чином, витрати на виплату та доставку пенсій особам, що набули право на пільгову пенсію до 01.01.2004 року працюючи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, відшкодуванню за рахунок коштів підприємств не підлягають.

Аналогічна позиція викладена також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.09.2013 р. по справі № К/9991/64388/12.

Отже, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва необґрунтовано та протиправно до розрахунків за кожний місяць стягнення, було включено гр. ОСОБА_2, що набув право на пенсію ще 31.12.2003 року, а саме до набуття чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто до 01.01.2004 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів на відшкодування витрат на доставку і виплату пенсій для особи, що набула право на пенсію до набуття чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме гр.. ОСОБА_2 є безпідставними, а висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя: Я.С. Мамчур

Судді: І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Ухвалу складено у повному обсязі 20.02.2015.

.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.