Справа № 2-3748/08
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Київ К/9991/51663/11

колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Луганської області від 25 липня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 та є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та державної пенсії для інвалідів ІІ групи в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком. Крім цього, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27 грудня 2005 року № 1293 передбачено збільшення розміру пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, у 3,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2009 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області провести перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, починаючи з 1 червня 2007 року. Проте відповідач, виконуючи рішення суду, перерахував позивачу державну пенсію без урахування вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293. На звернення позивача щодо проведення зазначених виплат відповідач відмовив.

Просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, пов'язані з не нарахуванням та виплатою державної пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1, інваліду ІІ групи, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27 грудня 2005 року № 1293 з урахуванням положень частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в результаті Чорнобильські катастрофи»;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України м. Сєвєродонецьку Луганської області з 22 травня 2008 року донарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію з інвалідносі ІІ групи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році категорії 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293, збільшивши її у 3,5 рази з урахуванням положень частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в результаті Чорнобильські катастрофи».

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 7 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Постановою апеляційного суду Луганської області від 25 липня 2011 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задоволено. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 7 вересня 2010 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1, судом апеляційної інстанції порушення норм чинного процесуального і матеріального законодавства, що призвело до постановлення неправильного судового рішення, позивач просить скасувати постановлене судове рішення суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27 грудня 2005 року № 1293, чинною на час виникнення спірних правовідносин, на Пенсійний фонд України покладено обов'язок забезпечити проведення з дня набрання чинності цією постановою, тобто з 1 січня 2006 року, перерахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи громадянам, що отримують пенсію відповідно до статті 54 Закону, а також особам, яким раніше призначено пенсію згідно із зазначеною статтею Закону і які на даний час отримують пенсію відповідно до інших законів (згідно з їх заявою). Зокрема, пенсія по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсія у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей була збільшена в 3,5 рази (абзац другий пункту 1 постанови). При цьому пунктом 2 постанови установлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону, не може бути нижчим для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, зокрема, II групи - 500 гривень.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог щодо збільшення розміру основної державної пенсії, обрахованої відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, в 3,5 рази, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 прийнята з метою разового перерахунку станом на січень 2006 року пенсії, розрахованої з базової величини 19,91 грн, встановленої постановою Кабінету Міністрів України Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Луганської області від 25 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Юрченко В.В.

Судді Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.