Справа № 808/10224/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2015 рокусправа № 808/10224/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - ОСОБА_1 адв. Дог від 22.01.2014

третьої особи: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року

у справі № 808/10224/13-а

за позовом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

до ОСОБА_2

третя особа Голова комісії з припинення Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_3

про стягнення витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Голова комісії з припинення Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_3, в якому просило стягнути з відповідача витрати, повязані з його утриманням у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету у розмірі 7115,61 грн. на користь Головного управління МВС України в Запорізькій області.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ОСОБА_2 положень п.2.3.5 договору про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштуванням щодо обовязку пропрацювати за місцем розподілу три роки, у звязку з чим відповідач має на підставі п.п.3 п.1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, відшкодувати фактичні витрати на його навчання та утримання, що, згідно розрахунку фактичних витрат, складає 7115,61 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області суму витрат у розмірі 7115,61грн.

Постанову суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 після закінчення навчання у ВНЗ пропрацював в органах внутрішніх справ менше ніж три роки, чим порушив умови договору про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштуванням, внаслідок чого відповідно до вимог чинного законодавства відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що за період з 01.09.2011 по 25.05.2012 курсант ОСОБА_2 не навчався у ЗЮІ ДДУВС, як про це зазначено в позові Управління та встановлено судом першої інстанції. Крім того, позивачем не надано будь-яких фактичних доказів, що сума відшкодування у розмірі 7115,61 грн., що складається з витрат на харчування, теплоенергії, води та водоводу, на електроенергію, грошове утримання та вартості речового майна, розрахована як витрати, які понесені саме на відповідача. Також Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим Постановою КМУ від 01.03.2007 № 313, передбачено, що сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується в порядку, визначеному законодавством, в той час, як судом першої інстанції стягнуто суми витрат з курсанта ОСОБА_2 на користь Управління, чим порушено вимоги законодавства. Порушення норм процесуального законодавства полягає в тому, що суд не надав оцінки тому, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату позивачем судового збору, який є обов'язковою вимогою для подання адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача, третьої особи в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 з 2008 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, зарахований курсантом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.

19.10.2008 між Запорізьким юридичним інститутом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (Виконавець), Головним управлінням МВС України в Запорізькій області (Замовник) та рядовим міліції ОСОБА_2 укладений Договір № 8394 про підготовку фахівця у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом (спеціальністю) «правознавство» (а. с.6).

Відповідно до п.2.3.5 вказаного Договору ОСОБА_2 зобовязувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років.

За результатами підготовки фахівця ЗЮІ ДДУВС згідно Договору № 8394 від 29.10.2008 ОСОБА_2 отримано диплом освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом (спеціальністю) «Правознавство» від 18.06.2011.

01.09.2011 між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець), Головним управлінням МВС України в Запорізькій області (Замовник) та ОСОБА_2 (Особа) укладений договір № 1389 про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» за напрямом (спеціальністю) «правознавство».

Згідно п.п.2.1.3 Договору № 1389 від 01.09.2011 Виконавець зобовязався забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.

У відповідності до п.п.2.2.3 Договору № 1389 від 01.09.2011 Виконавець зобовязався призначити випускника, який прибув за направленням, на посаду, визначену держкомісією з персонального розподілу фахівців чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода випускника.

В свою чергу, за умовами п.п.2.3.5 Договору № 1389 від 01.09.2011 Особа зобовязується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років.

У разі відрахування із навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, Особа зобовязується відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п.п.2.3.6 Договору № 1389 від 01.09.2011).

У п.3.2 Договору № 1389 від 01.09.2011 зазначено, що підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах навчальницького складу в органах внутрішніх справ та звільнення з ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно п.7.4 вказаного договору Договір № 1389 від 01.09.2011 діє до 01.09.2015, а у частині відшкодування Особою витрат на її утримання у ВНЗ протягом трьох років з моменту, коли Виконавцю стало відомо про невиконання Особою взятих на себе обовязків.

Наказом керівника ГУМВС України в Запорізькій області № 169 о/с від 21.06.2012 лейтенанта міліції ОСОБА_2, який прибув після закінчення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, призначено на посаду слідчого відділення Михайлівського районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області з 26.06.2012 (а. с.8).

Наказом керівника ГУМВС України в Запорізькій області № 373 о/с від 05.09.2013 ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з 05.09.2013 (а. с.8).

Тобто вбачається, що відповідач пропрацював в органах внутрішніх справ з 26.06.2012 по 05.09.2013 менше трьох років. При цьому відповідно до п.2 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991, лейтенант міліції відноситься до середнього начальницького складу органів внутрішніх справ.

Вважаючи, що ОСОБА_2 не виконано пп.2.3.5 Договору № 1389 від 01.09.2011 щодо трирічного терміну перебування на службі в лавах органів внутрішніх справ, Головне управління МВС України в Запорізькій області визначило розмір фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ протягом 2011-2012 років, в сумі згідно довідки-розрахунку витрат (а.с.9) - 7115,61 грн., в тому числі 2076,50 грн. вартість речового майна.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з приписів Закону України «Про міліцію», Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, які передбачають обовязок особи відшкодувати витрати, повязані із її утриманням у вищому навчальному закладі МВС України, у звязку із звільненням зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про правомірність позовних вимог.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про міліцію» в редакції, що діяла на час укладення договору № 1389 від 01.09.2011, підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, в редакції чинній на час укладення Договору, передбачено відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема: звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Аналогічні підстави для відшкодування фактичних витрат на навчання визначено п.3.2 Договору № 1389 від 01.09.2011, тобто зміст Договору відповідає законодавству, яке діяло на час його укладення.

Отже недотримання відповідачем умов Договору є законодавчо визначеною підставою для відшкодування фактичних витрат, які понесені на його навчання за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку (закріплено п.4.1 Договору № 1389 від 01.09.2011) відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням;

перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу;

оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

За правилами п.3 цього ж Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Спільним Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі Порядок № 419).

Згідно положень п.п.2.1.1 Порядку № 419 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до підпункту 2.1.2 вказаного Порядку № 419 витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Згідно п.п.2.1.3 Порядку № 419 витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

У відповідності до п.п.2.1.6 вказаного Порядку до спожитих курсантом комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб. м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році за винятком терміну перебування у відпустках.

Крім того, у відповідності до п.4 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, № 313 розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі.

Так, з наданого до матеріалів справи розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_2 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за період з 2011-2012 роки (зарахований 01.09.2011, звільнений 25.05.2012), вбачається, що сума таких витрат (харчування, теплоенергія, вода, електроенергія, грошове утримання (берет, шапка, черевики, костюми, фуфайка тощо), складає 7115,61 грн. (а. с.9-16).

Доказів невідповідності розрахунку витрат вимогам чинного законодавства, як і доказів добровільного відшкодування цих витрат, відповідачем суду не надано.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача фактичних витрат на навчання у розмірі 7115,61 грн. за період 2011-2012 роки, отже є обґрунтованим заявлений позов щодо стягнення фактичних витрат за весь період навчання.

Відповідно до п.7 Порядку № 313 сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством.

Посилання відповідача на те, що судом першої інстанції всупереч приписам п.7 Порядку № 313 стягнуто суму 7115,61 грн. не до державного бюджету, а на користь Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки з приписів вищенаведеного п.7 Порядку № 313 вбачається, що до державного бюджету зараховується сума вже відшкодованих особою витрат.

Посилання відповідача на несплату позивачем судового збору спростовується копією платіжного доручення № 1746 від 13.12.2013, яке підтверджує сплату такого збору позивачем (а. с.19).

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року у даній справі.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвали законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року у справі №808/10224/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко