Справа № 685/1282/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/1282/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Самойлович А.П.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження №121720, визнання відмови №2988/03 від 08.07.2014 року безпідставною, прийняття розпорядження про упорядкування пенсійної справи, зобов'язання проводити в подальшому виплату пенсії у розмірі 4748,59 грн. - 88% заробітної плати, в яку включено всі виплати, а саме: оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, премію, надбавку за високі досягнення у праці, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, стягнення суми завданої шкоди в розмірі 25254,69 грн.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, сторони подали апеляційні скарги, в яких просять: позивач - змінити постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, відповідач - скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, апеляційну скаргу відповідача - залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змінити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

02 липня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду в Теофіпольському районі Хмельницької області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив включити до заробітної плати, яка враховується для обчислення пенсії, суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги.

Листом управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області від 08 липня 2014 року №2988/03 позивача повідомлено про те, що включити матеріальну допомогу та індексацію у розрахунок заробітку для обчислення пенсії немає підстав.

Не погодившись з відмовою управління Пенсійного фонду в Теофіпольському районі Хмельницької області, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, однак вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно зі ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, єдиний внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13 за позовом ОСОБА_10 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Для перерахунку пенсії позивачем була надана довідка №37 від 01 липня 2014 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", видана Теофіпольською районною державною адміністрацією, в якій зазначені усі виплати, з яких відраховувались страхові внески (єдиний внесок) з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги (а. с. 16).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача згідно з наданою довідкою.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо дати, з якої порушене право позивача підлягає захисту з урахуванням положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оцінивши доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновку суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи з 88% суми заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з 1 квітня 2014 року положення ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення пенсії державним службовцям у розмірі 80 відсотків заробітної плати втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" змін не зазнали.

Так, відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити, зобов'язавши відповідача провести перерахунок пенсії, виходячи з 88% суми заробітної плати.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції не надано оцінку усім позовним вимогам, колегія суддів виходить з наступного.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача суми завданої шкоди в розмірі 25254,69 грн. задоволенню не підлягають.

Оскільки право на здійснення перерахунку та отримання пенсії у більшому розмірі виникло у позивача 02 липня 2014 року - з дня звернення до управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області з відповідною заявою, підстави для стягнення на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 25254,69 грн. відсутні.

Ч. 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії державного службовця, починаючи з 02 липня 2014 року, в розмірі 88% суми заробітної плати з урахуванням нарахованих та виплачених сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.".

В решті постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.