Справа № 804/47/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 р. Справа № 804/47/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі Шкуті А.А.
представників позивача Бутова О.Г., Дудки Д.В.
представника відповідача Горобець К.М.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковою інспекцією було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011р. по 31.12.2013р., за результатами якої був складений акт №2422/04-66-22.1/36208652 від 21.08.2014р., на підставі якого прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення. На думку позивача, податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі хибних висновків, які були зроблені відповідачем без урахування реальних обставин, за відсутності відповідних повноважень та всупереч нормам діючого законодавства та з огляду на те, що позивачем під час проведення перевірки були надані всі первинні документи, що підтверджують реальність господарських відносин, які оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Крім того, відповідачем в акті перевірки не заперечувалась наявність у позивача первинних документів, які, на думку позивача, підтверджують здійснення господарських операцій з підприємствами, як наслідок, у позивача є всі підстави для віднесення видатків по операціям до валових витрат підприємства. Також, зазначено, що висновки відповідача про відсутність господарської діяльності між позивачем та його контрагентами базуються лише на актах ДПІ в Печерському районі м. Києва про неможливість проведення зустрічної звірки, а відтак, є необґрунтованими та безпідставними. Також, зазначено, що відповідачем під час складення акту перевірки не були враховані положення ст. 204 Цивільного кодексу України, згідно якої правочин є правомірним, якщо його дійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. До того ж, жодним нормативним документом не передбачено право органам державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати неправомірними угоди и данні, зазначені платниками податків в податкових деклараціях.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в в адміністративному позові.
Представник відповідача проти позову заперечував, до суду надав письмові заперечення, в яких свою позицію обґрунтовував тим, що Державна податкова інспекція в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області діяла відповідно до вимог чинного законодавства та у спосіб, передбаченний нормативно-правовими актами України. На думку представника відповідача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не підлягають скасуванню, оскільки висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи та є правомірними, отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно із положеннями Податкового кодексу України основним завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України органи податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з 19.06.2014 року по 14.08.2014 року ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області була проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Альтерра Еко», за результатами перевірки був складений акт №2422/04-66-22.1/36208652 від 21.08.2014р., в якому зафіксовані наступні порушення:
- порушення пп.135.5.4 ст.135, п.137.10 ст.137 п. 138.1 п. 138.2 ст. 138, п. 139.1 ст. 139, п.185.1. ст.185, п.185.1. ст.185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в наслідок чого заниження податку на прибуток підприємств у 2013 році на загальну суму 754641,08 грн.;
- пункту 2.8 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 637 від 05.12.2004р., а саме перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі на суму 4134,37 грн.
02 вересня 2014 р. позивач подав відповідачу заперечення на акт перевірки №01/09/14-1.
09 вересня 2014 р. відбулося засідання комісії ДПІ Красногвардійського району м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, в присутності фінансового директора ТОВ «Альтерра Еко» Бутова О.Г., з розгляду заперечень на акт перевірки. Листом №09/09/14-1 від 09.09.2014 позивач направив копії документів з проханням врахувати їх зміст під час прийняття рішення вищезазначеної комісією.
Розглянувши заперечення позивача по акту перевірки, комісія відповідача прийняла рішення залишити акт перевірки без змін.
На підставі акту відповідачем були складені:
Рішенням ДФС від 15.12.2014 р. №8692/6/99-99-10-01-25 скарги позивача залишені без задоволення, а ППР - без змін

В ході перевірки позивача було встановлено наступне.

ТОВ «Альтерра Еко» () зареєстроване Дніпропетровським міським управлінням юстиції, про що було зроблено запис № 0044826 від 26.11.2008 року. Взято на податковий облік в органах Державної податкової служби 27.11.2008 року за №48954, станом на 31.12.2013 р. перебуває на обліку в ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровському.

Встановлено, що між підприємствами ТОВ «Альтерра Еко» (Замовник) та ТОВ «Стоун Девелопмент» код 38451572 (Підрядник) укладено договір підрядних робіт №011013 від 01.10.2013, згідно якого Підрядник зобов'язаний виконати власними або залученими силами і коштами будівельно-монтажні роботи, запропоновані Замовником, а Замовник приймає і зобов'язується їх сплатити.

Відповідно до актів виконаних робіт за жовтень 2013 року та грудень 2013 року та податкових накладних ТОВ «Стоун Девелопмент» надало послуги за суму 1304536,93 грн. (в тому числі 217422,82 грн. ПДВ).

В акті перевірки зазначено, що станом на 31.12.2013р. у ТОВ «Альтерра Еко» існує кредиторська заборгованість перед ТОВ «Стоун Девелопмент» в сумі 980683,54 грн. У наступних періодах дані будівельні роботи були реалізовані КП «Еко-Дніпро» ().

Згідно з актом перевірки між ТОВ „Альтерра Еко'' (Замовник) та ТОВ „Енікс Україна" (Підрядник) було укладено договір підрядних робіт від 01.06.2013 №010613, згідно з яким Підрядник зобов'язаний власними або залученими силами і коштами здійснити сортування та утилізацію твердих побутових відходів, а Замовник приймає роботу і зобов'язується сплатити.

Відповідно до актів виконаних робіт за червень 2013 року та податкових накладних ТОВ „Енікс Україна" надало послуг на суму 112000,00 грн., (в тому числі 18666,67 грн.)

В акті перевірки зазначено, що станом на 31.12.2013 р. між ТОВ „Альтерра Еко" та ТОВ „Енікс Україна" не існує заборгованості. У наступних періодах дані будівельні роботи були реалізовані КП „Еко-Дніпро".

Згідно акту перевірки від 21.08.2014р., ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві було складено акт від 26.12.2013 №3138/26-55-22-01/38451572 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стоун Девелопмент» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2012 по 30.11.2013, в якому зазначено, що в ході перевірки встановлено відсутність поставок товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання від платників податків до ТОВ «Стоун Девелопмент» за 01.12.2012р. по 30.11.2013р., то, відповідно, відсутні поставки товарів (робіт, послуг) від ТОВ «Стоун Девелопмент» до контрагентів-покупців. Товариство доведено на відпрацювання відповідно до наказу Головного управління Міндоходів у м. Києві Міністерства доходів і зборів України від 20.03.2014 №185 «Про індикативні показники доходів на березень 2014 року» та до листів та наказів Міністерства доходів і зборів України від 18.03.2014 №184 в додатку 17.1 щодо підприємств, на яких відбувся «обрив» ланцюга постачання імпортних товарів (грудень 2013 року, січень 2014 року - лютий 2014 року) (сума придбання більше 50,00 тис. грн., кількість працюючих до 5 чол.). Згідно з інформаційними базами даних АІС Податковий Блок, встановлено, що з 03.03.2014 відбулася зміна юридичної адреси, засновників, керівників та стану підприємства. Попередня юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Філатова, 10-а. Нова юридична адреса: 03113, м. Київ, Шевченківський район, пр-т Перемоги, буд. 68/1, кв. 52. На зазначені адреси 24.03.2014 було здійснено виїзд ТОВ „Стоун Девелопмент", було встановлено відсутність даного підприємства за юридичною адресою: 03113, м. Київ, Шевченківський район, пр-т Перемоги, буд. 68/1, кв. 52, про що складено акт від 24.03.2014 №548/10/26-55-22-01, та за фактичною адресою: м. Київ, вул. Філатова, 10-а, про що складено акт від 24.03.2014 №542/10/26-55-22- 01, передано запит від 24.03.2014 №478/9/26-55-22-01 до СУФР ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві. Перевіркою встановлено, що відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що в грудні 2013 року ТОВ „Стоун Девелопмент" придбавало товар з кодом , по якому доведено обрив ланцюга постачання імпортних товарів: бензин А-95 - 345,77 л, бензин А-95 преміум - т - 2607,65 л, бензин МУСТАНГ 95 - 27160,21 л. Постачальник - ТОВ „Торгівельна Компанія „Імпульс" (ЄДПРОУ 32122603).

Актом від 24.03.2014 №877/26-55-22-01/38451572 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стоун Девелопмент» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2013 по 28.02.2014, в якому зроблено висновок, що звіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «Стоун Девелопмент» за період з 01.12.2013 по 28.02.2014, встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення статей 22, 185 Податкового кодексу України.

Також, ДПІ у Печерському районі м. Києва було складено акт від 24.10.2013 №1901/26-55-22-01 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Енікс Україна» (ЄДПРОУ 35481452) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2013р. по 30.06.2013р., відповідно до якого в ході організації проведення перевірки, з метою забезпечення проведення перевірки з питань підтвердження відомостей за результатами встановлених фактів здійснено вихід за податковою (юридичною) адресою з метою вручення копії листа від 26.09.2013 №12837/10/26-55-22-01-10 про надання інформації та її документального підтвердження ТОВ «Енікс Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинах з платниками податків за період з 01.03.2013 р. по 30.06.2013р. Також, було складено акт від 04.10.2013 № 1080/26-55-22-01 з питання перевірки податкової (юридичної) адреси ТОВ «Енікс Україна». ТОВ «Енікс Україна» порушило вимоги пункт 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податкова адреса юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій.

Перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання Товарів (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам - покупцям за період з 01.03.2013 по 30.06.2013 в розумінні вимог пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України.

Згідно з АІС «Податковий блок» на ТОВ «Стоун Девелопмент» рахується 4 особи, додаток АМ до декларації з податку на прибуток та баланс за 2013 рік до ДПІ не надано, що унеможливлює надання інформації про основні фонди. Проаналізувавши БД «Архів електронної звітності» встановлено що у ТОВ «Стоун Девелопмент» відсутнє придбання будівельно - монтажних послуг. Крім того, встановлено що товариство придбає: холодильники, труби, бензин, кронштейни для освітлення, трубки ТЛВ, а реалізує: послуги збірки АКП, будівельно-монтажні послуги, ручки (кулеві та гелеві), петличні радіо мікрофони, дріт латунний, дизельне пальне. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 03.11.2014 року.

Згідно з АІС «Податковий блок» ТОВ «Енікс Україна» «Звіт про нарахування заробітної плати», додаток АМ до декларації з податку на прибуток та баланс за 2013 рік до ДПІ не надало, що унеможливлює надання інформації про основні фонди та кількість працюючих. Проаналізувавши БД «Архів електронної звітності» встановлено, що у підприємства ТОВ «Енікс Україна» відсутнє придбання послуг з сортування та утилізації твердих побутових відходів. Крім того, встановлено, що товариство придбає: ГКП, двері вхідні, помідори, баклажани, склокром, а реалізує: олію соняшникову, колесо зубчасте» консультаційні послуги, центруючий пристрій, дизельне пальне, канцтовари, послуги з миття контейнерів. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 25.06.2013р.

Виходячи з вищенаведеного, контролюючий орган в акті перевірки ТОВ «Альтерра Еко» дійшов висновку, що наявність вищевказаних доказів є підставою для встановлення факту нереальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, юридичну дефектність первинних документів, складених від імені ТОВ «Стоун Девелопмент», ТОВ «Енікс Україна» в частині надання вказаних послуг ТОВ «Альтерра Еко». За наслідками перевірки вартість зазначених послуг у податковому обліку ТОВ «Альтерра Еко» виключена, у відповідних сумах, зі складу витрат та податкового кредиту з ПДВ відповідних періодів та включена (разом з ПДВ) до складу інших доходів, як отриманих безоплатно від невстановлених осіб.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пункту 5.2 розділу II «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року №984 (далі - Порядок №984), у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: 1) чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; 2) зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; 3) у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 135.1 статті 135 (розділ 3 Податок на прибуток підприємств) Податкового кодексу України встановлено: доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг - п.198.1 ст. 198 ПКУ.

Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами. Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними). Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть свідчити про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.

Судом були досліджені наявні в матеріалах справи первинні документи, що стосуються господарської діяльності позивача з його контрагентами та встановлено, що вказані господарські операції пов'язані з господарською діяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтерра Еко», а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, неправомірними виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2013р. ТОВ «Альтерра Еко» уклало з ТОВ «Стоун Девелопмент» договір підрядних робіт №011013, (далі - Договір підряду), згідно якого ТОВ «Стоун Девелопмент» власними або залученими засобами виконувало будівельно-монтажні роботи на будівництві Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний» 1-ша черга будівництва (далі - Полігон).

На здійснення діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, ТОВ «Стоун Девелопмент» має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції від 19.04.2013р. серії АЕ №260771, що підтверджується копією ліцензії, долученою до матеріалів справи.

Згідно п.п. 3.1., 3.3. Договору підряду, вартість робіт за цим договором визначається шляхом складання вартостей, зазначених в ф. №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних робіт», а оплата фактично виконаних робіт здійснювалась ТОВ «Альтерра Еко» шляхом перерахування на розрахунковий рахунок підрядника грошових коштів згідно Довідки про вартість підрядних робіт.

В якості доказу здійснення ТОВ «Стоун Девелопмент» будівельно-монтажних робіт позивачем до суду надані копії Довідок про вартість виконаних робіт (ф. №КБ-3), Актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в) та Підсумкових відомостей ресурсів за жовтень та грудень 2013 року.

В якості доказу оплати виконаних робіт по Договору підряду до суду надані копії податкових накладних за жовтень - грудень 2013 року та копія витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №22141659 від 22.11.2014 року, які були досліджені судом.

Під час судового розгляду встановлено, що частина робіт була виконана ТОВ «Стоун Девелопмент» з використанням матеріалів замовника (ТОВ «Альтерра Еко»). Факт виконання робіт підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних на придбання товару та актами списання.

Представники позивача в судовому засіданні пояснили, що також підтверджується матеріалами справи, допуск працівників ТОВ «Стоун Девелопмент» для виконання робіт на Полігоні здійснювався на підставі оформлених Нарядів-допусків на виконання робіт по ТОВ «Альтерра Еко» субпідрядними організаціями. Однак, надати до суду копії оформлених нарядів-допусків на виконання робіт саме ТОВ «Стоун Девелопмент» не виявляється можливим, оскільки згідно пункту 1.9. НПАОП 27.0-4.02-90 (НАОП 1.2.00-4.02-90) «Положение о применении нарядов-допусков при производстве работ повышенной опасности на предприятиях и в организациях Министерства металлургии СССР» зберігання закритих нарядів-допусків не більше 1 місяця, тому дані наряди-допуски були знищені. Цей факт підтверджується Протоколом №05/02-14 від 05.02.2014р. засідання експертної комісії, Актом №1 від 05.02.2014 року про вилучення для знищення документів, строки зберігання яких закінчилися, та Актом №2 від 05.02.2014 року про знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню, долученими до матеріалів справи.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що всі послуги, отримані ТОВ «Альтерра Еко» від ТОВ «Стоун Девелопмент» по договору підряду №011013 від 01.10.2013 року, були передані Комунальному підприємству «Еко Дніпро» Дніпропетровської міської ради по договору підряду на виконання робіт №174П від 30.10.2012 року, що також підтверджується додатковими угодами, копіями Довідок про вартість виконаних робіт (ф. №КБ-3), Актами приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в) та Підсумковими відомостями ресурсів за жовтень та грудень 2013 року.

Під час розгляду справи по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Енікс Україна» було встановлено, що між ТОВ «Альтерра Еко» і ТОВ «Енікс Україна» укладено договір №010613 від 01.06.2013р., відповідно до якого ТОВ «Енікс Україна» (Виконавець) виконувало роботи по забезпеченню процесу приймання, розміщення відходів, а саме: не механізоване сортування твердих побутових відходів та промислових відходів (ТПВ та ПВ), що надходять на Полігон;

- ущільнення ТПВ та ПВ, що надходять на Полігон;

- завантаження відходів, що були відсортовані, на механізми;

- інші роботи, які необхідні для функціонування Полігону.

Про факт виконання ТОВ «Енікс Україна» робіт по сортуванню та ущільненню ТПВ та ПВ свідчать Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 30.06.2013р. та податкові накладні №156 та №157 від 13.06.2013р., долучені до матеріалів справи та досліджені судом.

Як передбачено умовами договору №010613 від 01.06.2013р., сортування та ущільнення відходів здійснювалося працівниками ТОВ «Енікс Україна» без застосування машин та механізмів, які передбачають витрати паливно-мастильних матеріалів або електричної енергії - сортування здійснювалося шляхом вилучення великогабаритних побутових предметів (рештки побутової техніки, меблі, стовбури, гілки дерев, тощо), розміщення їх горизонтально та ущільнення за допомогою ручних катків.

Також, представник позивача пояснив, що допуск працівників ТОВ «Енікс Україна» для виконання робіт на Полігоні здійснювався на підставі оформлених Нарядів-допусків на виконання робіт, копії яких також не виявляється можливим надати, оскільки дані наряди-допуски були знищені на підставі Протоколу №05/02-14 від 05.02.2014р. засідання експертної комісії, Акту №1 від 05.02.2014 про вилучення для знищення документів, строки зберігання яких закінчилися та Акту №2 від 05.02.2014 про знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню.

З матеріалів справи вбачається, та підтверджено представниками позивача, що послуги, отримані ТОВ «Альтерра Еко» від ТОВ «Енікс Україна» по договору №010613 від 01.06.2013р., були передані Комунальному підприємству «Еко Дніпро» Дніпропетровської міської ради в межах договору аутсорсингу №01/11-12 від 01.11.2012, про що свідчать Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №А-6 від 17.06.2013 та №А-9 від 30.06.2013р.,

Представник позивача зазначив, що за підсумками роботи в 2011-2013 роках виручка ТОВ «Альтерра Еко» склала 18 504 045,31 грн. з ПДВ;

- до бюджету сплачено податок на прибуток 328710,00 грн. (податкове навантаження - 2,13%);

- сплачено до бюджету ПДВ 476128,00 грн. (податкове навантаження - 3,08 %).

Відрахування з заробітної плати:

- середня чисельність працівників - 40 , в т.ч. 3 інваліда;

- фонд оплати праці - 2 611 315,93 грн.;

- середньомісячна заробітна плата 1-го працівника - 3626,83 грн.;

- сплачено до бюджету ЄСВ роботодавця (36,84%) - 962 061,13 грн.;

- сплачено до бюджету ЄСВ працівників (3,6%) - 95 286,09 грн.;

- сплачено до бюджету ПДФО - 397 370,10 грн.;

- сплачено до бюджету збір за першу реєстрацію транспорту -18011,30 грн.

Всього по господарській діяльності ТОВ «Альтерра Еко» в 2011 - 2013 роках сплачено до державного бюджету 2 277 566,62 грн. (два мільйони двісті сімдесят сім тисяч п'ятсот шістдесят шість гривень 62 коп.), що складає 12,31 % від виручки за реалізацію.

Крім того, як було зазначено в судовому засіданні представником відповідача, в основу Акту перевірки №2422/04-66-22.1/36208652 від 21.08.2014р. покладено акти перевірок контрагентів позивача, а саме Акт ДПІ в Печерському районі м. Києва від 26.12.2013р. № 3138/23-55-22-01/38451572 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стоун Девелопмент» стосовно підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2012 по 30.11.2013», Акт ДПІ в Печерському районі м. Києва від 24.03.2014р. № 877/26-55-22-01/38451572 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стоун Девелопмент» стосовно підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2013 по 28.02.2014» та Акт ДПІ в Печерському районі м. Києва від 24.10.2013р. № 1901/26-55-22-01 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Енікс Україна» стосовно підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2013 р. по 30.06.2013р.».

Суд не враховує як належний доказ на підтвердження відсутності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Енікс Україна», ТОВ «Стоун Девелопмент» зазначені акти, оскільки чинне податкове законодавство не ставить податковий облік платника податків в залежність від правомірності господарської діяльності його контрагентів.

Тому, припущення відповідача про нереальність здійснення господарських операцій, з посиланням на висновки, зроблені у вказаних актах, судом вважаються необґрунтованими

Слід зазначити, що акт перевірки від 21.08.2014р. фактично не містить посилань на відсутність документів бухгалтерського обліку та порушення саме позивачем будь-яких норм чинного податкового законодавства України.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що на момент надання податкових накладних контрагенти позивача не були зареєстровані платниками податку на додану вартість, а тому не мали права виписувати податкові накладні.

Станом на день складення акту перевірки ці підприємства знаходилися на обліку у відповідних органах державної податкової інспекції та не мали заборгованості перед бюджетом, про що свідчить відповідна інформація з офіційного сайту Державної фіскальної служби України, долучена до матеріалів справи.

Щодо твердження відповідача, що правочини, укладені між позивачем та контрагентами, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріалами перевірки жодним чином не підтверджено факт нереальності господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтерра Еко» та контрагентами.

У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України №996 визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Отже, надаючи оцінку доказам позивача про отримання та фактичне використання у власній господарській діяльності отриманих послуг, суд зазначає, що надане документальне оформлення операцій між позивачем та його контрагентами свідчить про фактичне існування та реальність господарських правовідносин між такими особами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оспорюванні податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №, № від 12 вересня 2014 року не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесені відповідачем, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтерра Еко» до Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 12 вересня 2014 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 12 вересня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтерра Еко» () витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Кальник