Справа № 2а-82/11/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Київ К/9991/96050/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 по справі №2а-82/11/2070 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа - Міністерство юстиції України про зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа - Міністерство юстиції України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 12.12.2011 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 18.01.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 2 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 №599, положень Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 №727/98, підпункту 4.4.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5, пункту 6.1, підпунктів 6.2.1, 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», пункту 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Балаклійському районі Харківської області листом від 20.12.2010 повідомлено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про відмову у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку.

Рішення податкового органу мотивоване тим, що ОСОБА_1 при поданні заяви на отримання свідоцтва про сплату єдиного податку не дотримано вимог пункту 2 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 №599, а саме до заяви не додано платіжного документа про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць та не погашено податковий борг з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 150,00грн.

Вказуючи на неправомірність вимоги податного органу подавати платіжний документ про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць, а також на відсутність заборгованості ОСОБА_1 звернувся за захистом порушеного права та просив зобов'язати Державну податкову інспекцію у Балаклійському районі Харківської області видати йому свідоцтво про сплату єдиного податку на 2011 рік.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Пунктом 4 зазначеного Указу передбачено, що для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Державною податковою інспекцією у Балаклійському районі Харківської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.02.2010 №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності у сумі 150,00грн. У зв'язку з відмовою ОСОБА_1 отримувати зазначене рішення уповноваженою особою відповідача складено акт від 23.02.2010 №326/17-065.

Податкове повідомлення-рішення від 13.02.2010 №/0 не оскаржувалось позивачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку , та є узгодженим відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, позивачем при поданні заяви на отримання свідоцтва про сплату єдиного податку не дотримано вимог Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» щодо сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову є правильним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» Державна податкова адміністрація України лише у випадках, передбачених законом, видає нормативно-правові акти і методичні рекомендації з питань оподаткування, які підлягають обов'язковому опублікуванню.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, судами попередніх інстанцій безпідставно взято до уваги положення пункту 2 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 №599 в частині, що містить вимогу подачі разом з заявою про перехід на спрощену систему оподаткування платіжного документа (квитанція, копія платіжного доручення з відміткою банківської установи) про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць, оскільки воно суперечить Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» та прийнято з перевищенням меж повноважень Державної податкової адміністрації України.

Оскільки висновки суду про правомірність вимоги подачі разом з заявою про перехід на спрощену систему оподаткування платіжного документа (квитанція, копія платіжного доручення з відміткою банківської установи) про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць не вплинули на правильність прийнятих у справі рішень, судова колегія вважає за необхідне виключити їх з мотивувальної частини рішень.

З огляду на викладене, колегія судді дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 по справі №2а-82/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв