Справа № 804/99/15
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 січня 2015 р. Справа № 804/99/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Міністерства надзвичайних ситуацій України про скасування акту,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства надзвичайних ситуацій України про скасування акту про пожежу від 28.11.2014 року та зобов'язання видачі акту, який відповідає дійсності.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 17 КАС України ,юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зі змісту вищевказаного вбачається, що предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків у сфері публічно-правових відносин, а також встановлені законом умови їх реалізації. Закріплення частиною другою статті 2 КАС України положення про можливість оскарження до адміністративних судів будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не означає спростування висновку про юридичне значення рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень як предмета судового оскарження, так само як не означає і нівелювання способу захисту порушеного права, свобод чи законних інтересів.

Оскаржуваний акт про пожежу від 28.11.2014 року не є рішенням (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії) у тому значенні цього терміну, в якому його слід розуміти в контексті положень пункту 1 частини другої статті 17 КАС України, оскільки він безпосередньо не впливає на права та обов'язки позивача та не породжує для нього правові наслідки у сфері публічно-правових відносин, тобто, жодних управлінських зобов'язань не містить, вчинити будь-які обов'язкові дії позивачу не приписує, а лише фіксує певний факт (зокрема, факт про пожежу, наслідки пожежі та ймовірні причини пожежі)

Відповідно до Порядку обліку пожеж та їх наслідків, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 року №2030, документом, який засвідчує факт пожежі, є акт, що підписується комісією, до складу якої входить не менш як три особи, у тому числі представник органу державного пожежного нагляду, представник адміністрації (власник) об'єкта, потерпілий.

Отже, оскаржуваний акт не є рішенням, який впливає на виникнення прав та обов'язків позивача у сфері публічно-правових відносин, у зв'язку з чим, даний спір не є публічно-правовим спором та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а позовна вимога про його скасування не може бути предметом розгляду в адміністративних судах.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається позивачу за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається з доданих до позову квитанцій позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 142 грн. та 73 грн. 08 коп.

У зв'язку з тим, що позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі, суд вважає за необхідне повернути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 17, 109, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Міністерства надзвичайних ситуацій України про скасування акту та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Повернути позивачу судовий збір за подання позовної заяви в сумі 215 грн. 08 коп. (двісті п'ятнадцять гривень вісім копійок) сплачені квитанціями від 12.01.2015 року № 0.0..1 та № 0.0.335397610.1.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовними матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв