Справа № 263/2429/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2015 р. м. Київ К/800/57113/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: від позивача: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року у справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний» звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішення відповідача від 16.05.2007 № 144/2, яким квартиру АДРЕСА_1 переведено з житлового фонду в нежилий фонд.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного рішення як такого, що прийнято відповідачем незаконно, з перевищенням повноважень за відсутності надання позивачем, як власником зазначеного будинку, згоди на переведення квартири з житлового фонду в нежитловий фонд.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 травня 2009 року справу за позовом житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_3, про скасування рішення відповідача від 16.05.2007 № 144/2 об'єднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний», про скасування рішення відповідача від 20.02.2008 № 73/1.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2008 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2009 року, позов задоволено частково: скасовано рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 20.02.2008 № 73/1; зобов'язано Виконавчий комітет Маріупольської міської ради розглянути питання про надання ОСОБА_3 дозволу на реконструкцію нежилого приміщення АДРЕСА_1 в магазин непродовольчих товарів у відповідності до вимог закону; у задоволенні позову в частині вимог про скасування рішення відповідача від 16.05.2007 № 144/2 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2013 року постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2008 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2009 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 квітня 2013 року позовні вимоги в частині скасування рішення відповідача від 20.02.2008 № 73/1 залишено без розгляду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2013 року позов задоволено: скасовано рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.05.2007 № 144/2 «Про переведення квартири АДРЕСА_1 в нежитлове приміщення».

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2013 року скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний» із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з метою переведення належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 з житлового фонду в нежитловий фонд ОСОБА_3 звернулась з відповідним зверненням до Маріупольської міської ради.

Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.05.2007 № 144/2 зазначену квартиру виведено з житлового фонду.

Вважаючи вказане рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради протиправним, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення прийнято відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, зокрема, без отримання згоди власників суміжних квартир та приміщень, а відтак, таке рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з правомірності оскаржуваного рішення як такого, що прийняте відповідачем в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаними висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, мають право приймати рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з статтею 8 Житлового кодексу УРСР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частини другої статті 7 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 7 Житлового кодексу УРСР до таких органів належать, зокрема, виконавчі комітети міських рад.

Відповідно до статей 8, 12 Закону України «Про основи містобудування» підготовку, затвердження та реалізацію місцевих правил забудови віднесено до компетенції міських рад.

Правилами забудови м.Маріуполя, затвердженими рішенням Маріупольської міської ради від 26.09.2006 № 5/5-581 та чинними на момент виникнення спірних правовідносин, визначено порядок реконструкції та переведення житлових приміщень (будинків) або їх частин із житлового в нежитловий фонд.

За змістом пункту 21.2 Правил вони поширюються на житловий фонд (житлові будинки, житлові квартири в них, а також житлові приміщення в інших будівлях), що знаходиться на території міста Маріуполя і належать фізичним або юридичним особам на праві приватної або колективної власності.

Відповідно до пункту 21.4. Правил приміщення (квартира) або його частина в житловому будинку чи одноповерховий будинок у цілому, стосовно якого вирішується питання щодо переведення із житлового в нежитловий фонд та реконструкції для розміщення в ньому об'єкта іншого призначення, повинні відповідати таким умовам: знаходитися на цокольних, перших та, у виключних випадках, на других поверхах житлових багатоповерхових будинків; мати можливість влаштування окремого входу, крім наявного, з фасаду будинку, орієнтованого на вулицю, магістраль, проїзд; перебувати в приватній чи колективній власності; відповідати діючим будівельним нормам і правилам; житловий будинок не повинен бути визначений аварійним.

Пунктом 21.7. Правил передбачено, що дозвіл на переведення житлових приміщень (будинків) або їх частин із житлового в нежитловий фонд для розміщення в них об'єктів певних видів діяльності надається за рішенням виконавчого комітету міської ради.

Для отримання дозволу на реконструкцію об'єкта замовник звертається до виконавчого комітету міської ради із клопотанням на ім'я міського голови, у якому зазначає передбачуване функціональне призначення, чисельність працюючих та місткість об'єкта. До заяви додаються: документ, що підтверджує право власності на об'єкт, або договір, що засвідчує право користування об'єктом з письмовою згодою власника на проведення реконструкції; нотаріально завірена письмова згода співвласників об'єкту (якщо такі є); копія свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності; копія технічного паспорту бюро технічної інвентаризації на об'єкт; документ, що підтверджує право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт реконструкції (крім приміщень багатоповерхових житлових будинків); технічний висновок спеціалізованої організації, що має відповідну ліцензію, про можливість проведення реконструкції об'єкта та улаштування входу, відокремленого від житлової частини будинку, погоджений з організацією - автором проекту будівлі, а у разі її відсутності - з генеральною проектувальною організацією Маріуполя (інститут «Маріупольцивільпроект»); викопіювання з генплану міста у масштабі 1:500 із визначенням існуючих інженерних мереж, з нанесенням на неї планом об'єкта до і після пропонуємої реконструкції (виконується організацією, що має відповідну ліцензію).

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 виконано вимоги зазначених Правил, у тому числі, щодо надання правовстановлюючих документів на квартиру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо законності рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.05.2007 № 144/2 як такого, що прийняте відповідачем в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання заявника касаційної скарги на неврахування судом апеляційної інстанції мотивів, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2013 року, оскільки реконструкція і переобладнання квартири не є тотожними з поняттями переведення квартири з жилого у нежилий фонд.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції не допущено.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: