Справа № 755/29419/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 04 липня 2014 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч. 8 ст. 183-2 КАС України, апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 04 липня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою про переведення його на пенсію за віком як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва № 12850/06 від 14 липня 2014 року, рішенням комісії № 722 від 14 липня 2014 року позивачу відмовлено у переході на пенсію за віком, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку з відсутністю в документах пенсійної справи назви населеного пункту, в якому він перебував під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що з 28 травня 1984 року позивача призвано на строкову військову службу в лавах Радянської Армії СРСР (військова частина 18726), що підтверджується військовим квитком НОМЕР_1 , виданим на ім`я ОСОБА_1 .

У період з 29 квітня 1986 року по 21 травня 1986 року позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в межах військової частини № 54979, що підтверджується довідками, виданими військовою частиною № НОМЕР_2 та відомостями, що містяться у військовому квитку позивача.

Згідно з довідкою № 4/56 від 22 жовтня 1992 року, ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29 квітня 1986 року по 21 травня 1986 року.

За змістом довідки № к/197 від 02 жовтня 2007 року, виданої Дніпровським районним у м. Києві військовим комісаріатом, позивач був призваний на військову службу в період з 28 травня 1984 року по 23 травня 1986 року Дніпровським районним у м. Києві військовим комісаріатом та брав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС з 29 квітня 1986 року, брав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС при в/частині НОМЕР_3 у період з 29 квітня 1986 року по 21 травня 1986 року. Отримав дозу опромінювання - 19,0 р.

Згідно з архівною довідкою, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, зазначено, що в наказах командира в/ч 18726 по стройовій частині відображено відрядження позивача (номер військової частини, населений пункт та мета відрядження не вказані) з 28 квітня 1986 року (наказ № 99) по 22 травня 1986 року (наказ № 118). Згідно з Історичним формуляром, особовий склад в/ч 18726 у квітні 1986 року брав активну участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з довідкою № 679 командира в/ч НОМЕР_2 , підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 29 квітня по 21 травня 1986 року біля ЧАЕС, а з 03 травня 1986 року по 21 травня 1986 року с. Оране.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено що право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів

Згідно з п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано достатню кількість документів для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачених п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Крім того, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на те, що крім вищезазначених документів відсутні інші первинні документи, якими підтверджується факт отримання позивачем оплати за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки згідно з приписами п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», довідкою за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, повинен підтверджуватися лише період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Виходячи з комплексного аналізу приписів ст.ст. 15, 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положень п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у задоволенні заяви позивача про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років обґрунтованими, оскільки останнім подано всі необхідні документи для її призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2013 року у справі № К/9991/76144/12.

З огляду на викладене, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог та призначення позивачу пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 10 ст. 183-2 КАС України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.