Справа № 345/4788/14-а
Суддя: Гавриленко В. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/4788/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2015 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Гавриленко В.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Станьківської сільської ради Калуського району Івано-Франківського області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в cуд з вищенаведеним позовом, в якому просить визнати протиправними дії виконавчого комітету Станьківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області щодо ухвалення рішення № 11 від 26 березня 2009 року «Про оформлення права власності на будинковолодіння в с.Станькова» та визнати його нечинним з часу прийняття. Також просить визнати недійсним свідоцтво від 05 травня 2009 року про права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Калуський район Івано-Франківська область.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням виконавчого комітету Калуської районної ради народних депутатів №210/1 від 10.10.1984 року ОСОБА_3, виділено земельну ділянку для будівництва жилого будинку та господарських споруд на старому місці, на даний час, за адресою: АДРЕСА_1 в с.Станькова Калуського району Івано-Франківської області. На підставі даного рішення районним архітектором Калуської районної ради цього ж року виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної забудівнику - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, залишивши заповіт від 17.12.1986 року, яким все належне їй майно заповіла своєму синові - ОСОБА_5. Однак останній не звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як, швидше за все, вважав, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном та продовжував користуватися ним, як на той час вимагали норми Цивільно-процесуального кодексу (в редакції 1961 року). Як стало відомо позивачу, рішенням № 11 від 26 березня 2009 року «Про оформлення права власності на будинковолодіння в с.Станькова» вирішено оформити право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 Калуського району Івано-Франківської області в цілому за ОСОБА_5, в зв'язку з чим, 05.05.2009 року на ім'я останнього Станьківською сільською радою було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Після чого, 28.07.2010 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено спадковий договір укладений між ОСОБА_5 та його другою дружиною, ОСОБА_2.

В подальшому, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, відкрилася спадщина на жилий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 Калуського району Івано-Франківської області.

Після звернення сина спадкодавця, ОСОБА_1, та дружини спадкодавця ОСОБА_7, до Калуської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус 20.08.2011 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті його батька, оскільки є спадковий договір від 28.07.2010 року, і син померлого спадкодавця не входить в коло спадкоємців за законом на обов'язкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України.

Таким чином, вважає, що через вищенаведені обставини, спадкоємця за законом - єдиного сина спадкодавця, ОСОБА_1, в подальшому було позбавлено права на спадкування на нерухоме майно, чим порушено його законні права та інтереси.

Представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну письмову заяву до суду, де зокрема просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача. Просив позов задоволити.

Представник відповідача - голова Станьківської сільської ради Романишин Г.І. подала заяву про слухання справи у її відсутності, просить в задоволенні позову відмовити.

Справа розглядається з урахуванням положень ст.122 ч.4 КАС України в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Станьківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області № 11 від 26 березня 2009 року «Про оформлення права власності на будинковолодіння в с.Станькова» вирішено оформити право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 Калуського району Івано-Франківської області в цілому за ОСОБА_5 (а.с.5). Далі на підставі даного рішення, 05.05.2009 року на ім'я ОСОБА_5 Станьківською сільською радою видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Як вбачається з відомостей, що містяться в будівельному паспорті на забудову земельної ділянки від 09.09.1985 р. (а.с.6-10), рішенням виконавчого комітету Калуської районної ради народних депутатів №210/1 від 10.10.1984 року забудівнику - ОСОБА_3, виділено земельну ділянку для будівництва жилого будинку та господарських споруд на старому місці, на даний час, за адресою: АДРЕСА_1 в с.Станькова Калуського району Івано-Франківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла (а.с.11).

Відповідно до змісту заповіту від 17.12.1986 року (а.с.12), остання все належне їй майно заповіла своєму синові - ОСОБА_5. Однак останній не звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як, вважав, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном та продовжував користуватися ним, як на той час вимагали норми Цивільно-процесуального кодексу (в редакції 1961 року).

28.07.2010 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчено спадковий договір, укладений між ОСОБА_5 та його другою дружиною, ОСОБА_2 (а.с.14-15, 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на жилий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 Калуського району Івано-Франківської області.

Після звернення сина спадкодавця, ОСОБА_1 (а.с.18) та дружини спадкодавця ОСОБА_7 (а.с.16), до Калуської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус 20.08.2011 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті його батька, оскільки є спадковий договір від 28.07.2010 року, і син померлого спадкодавця не входить в коло спадкоємців за законом на обов'язкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України, про що свідчить лист-відмова за №513/02-31 від 20.08.2011 року.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Як вбачається з рішення Станьківської сільської ради № 11 від 26 березня 2009 року, ухвалюючи дане рішення відповідач керувався п.б ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», який передбачає повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством; а також на п.6.1.а «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затверджене Наказом Міністерства юстиції України № 6/5 від 28.01.2003 року (хоча даний Наказ виданий тільки про внесення змін до Положення).

Однак згідно п.6.1.а «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затверджене Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року з подальшими змінами і доповненнями (в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем рішення, тобто на 26.03.2009 року), передбачено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності:

а) органами місцевого самоврядування - фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Разом з тим, рішення прийнято щодо оформлення права власності на спадкове домоволодіння за фізичною особою, без наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення ОСОБА_5 земельної ділянки для цієї мети, що свідчить про вихід відповідачем за межі повноважень та незаконність рішення.

Оскільки право власності на спірне домоволодіння набуте ОСОБА_5 на підставі незаконного рішення виконавчого комітету Станьківської сільської ради, то свідоцтво про право власності - недійсне.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів правомірності свого рішення.

Оскільки право власності особи набуте на підставі незаконного рішення виконавчого комітету Станьківської сільської ради, то державна реєстрація такого права підлягає скасуванню, а свідоцтво про право власності - визнанню недійсним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений.

Виходячи з вищенаведеного, з метою не обмеження особи позивача у праві доступу до правосуддя, суд вважає, що ОСОБА_10 слід поновити строк звернення до суду, оскільки позивач дізнався про оспорювань рішення виконавчого комітету Станьківської сільської ради Калуського району №11 від 26.03.2009 року, при розгляді цивільної справи №345/6753/13-ц в Калуському міськрайонному суді за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання недійсним спадкового договору, визнання спірного домоволодіння об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні, де він давав свідчення як свідок за клопотання позивачки, а тому строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70-72, 86, 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії виконавчого комітету Станьківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області щодо ухвалення рішення № 11 від 26 березня 2009 року «Про оформлення права власності на будинковолодіння в с.Станькова» та визнати його нечинним з часу прийняття.

Визнати недійсним свідоцтво від 05 травня 2009 року про права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Калуський район Івано-Франківська область.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя