Справа № 826/11008/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ст. 41 КАС України апеляційну скаргу комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи - Солом'янська районна у м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі - Позивачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3.) звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - Відповідач-1, Реєстраційна служба), про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби, на підставі якого зроблено запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (далі - Квартира) за ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ухвалою від 30.07.2014 року судом першої інстанції залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Солом'янську районну у м. Києві державну адміністрацію (далі - Третя особа-1, Солом'янська РДА), ОСОБА_4 (далі - Третя особа-2, ОСОБА_4) та ОСОБА_5 (далі - Третя особа-3, ОСОБА_5.).

Ухвалою від 10.11.2014 року судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (далі - Відповідач-2, БТІ).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 року адміністративний позов задоволено частково: скасовано рішення Відповідача-2, на підставі якого зроблено запис про реєстрацію права власності на Квартиру за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки запис про реєстрацію права власності на Квартиру було зроблено БТІ на підставі відповідного рішення, то останнє підлягає скасуванню. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, судом зауважено, що Відповідачем-1 не було заведено реєстраційної справи та не вчинено жодних реєстраційних дій щодо Квартири, а тому підстави для задоволення позовних вимог до Реєстраційної служби відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 25.04.2012 року у справі № 2-1277/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа - КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ ВСП «Чоколівський», про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - позов задоволено та визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування Квартирою.

На підставі даного рішення, вищезазначених осіб було знято з реєстрації місця проживання.

Крім того, Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією 26.06.2012 року видано на підставі розпорядження від 26.06.2012 № 45223 свідоцтво про права власності на Квартиру за ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28.02.2013 у справі № 2-74/13 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа: КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської РДА відокремлений структурний підрозділ «Чоколівський», про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа: КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської РДА відокремлений структурний підрозділ «Чоколівський», про поновлення порушеного права та вселення - в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено, а зустрічний позов - задоволено. Вирішено вселити ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до Квартири.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15.05.2013 року рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28.02.2013 року по справі № 2-74/13 залишено без змін.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 17.12.2013 року у справі №760-13656/13-ц за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Солом'янської РДА, Реєстраційної служби, третя особа - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради, про визнання недійсним розпорядження - позов задоволено: визнано недійсним розпорядження відділу приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства Третьої особи-1 від 26.06.2012 року № 45233 про задоволення заяви ОСОБА_4 про передачу Квартири у приватну власність (далі - Розпорядження № 45233).

Зважаючи на те, що рішенням суду від 17.12.2013 у справі №760-13656/13-ц встановлено відсутність правових підстав для набуття Третьою особою-2 та Третьою особою-3 права приватної власності на Квартиру та скасовано Розпорядження № 45233, Позивачі звернулись до Відповідача-1 із заявою про скасування запису про реєстрацію права власності на Квартиру за ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Листом від 24.06.2014 року №16897/0-11-14/5.5 Реєстраційна служба повідомила ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про те, що у задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено у звязку з тим, що в рішенні Солом'янського районного суду міста Києва від 17.12.2013 року відсутня вказівка щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до Реєстраційної служби, оскільки запис про реєстрацію права власності на Квартиру за Третьою особою-2 та Третьою особою-3 зроблено на підставі відповідного рішення БТІ, яке у даному випадку і підлягає скасуванню.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на наступне.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 (далі - Порядок № 1141), державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм, необхідно зауважити, що законодавцем передбачено алгоритм дій у разі скасування державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 року.

Так, у разі скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року за відсутності реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор, по-перше, переносить до Державного реєстру записи про державну реєстрацію прав, по-друге, вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, необхідно зауважити, що приписами п. 41 Порядку № 1141 не передбачено права державного реєстратора приймати рішення про державну реєстрацію прав та вносити на підставі останнього відповідний запис до Державного реєстру.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, враховуючи те, що державним реєстратором Реєстраційної служби не було прийнято рішення про реєстрацію права власності на Квартиру, позовні вимоги про скасування останнього є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Поряд з іншим, варто зауважити, що Позивачами обрано невірний спосіб захисту порушених прав, оскільки, як було зазначено вище, державний реєстратор не приймав рішення про реєстрацію права власності на Квартиру, тоді як у разі скасування судом документу, який став підставою для державної реєстрації прав до 1 січня 2013 року, реєстратор наділений лише повноваженнями щодо перенесення запису до Державного реєстру та його скасування.

Крім того, колегія суддів критично оцінює висновок суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для скасування рішення БТІ, на підставі якого зроблено запис про реєстрацію права власності на Квартиру Третьою особою-2 та Третьою особою-3, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року визнано недійсним розпорядження Солом'янської РДА № 45233 про задоволення заяви ОСОБА_4 про передачу у приватну (спільну, часткову) власність Квартири. Тобто, судом скасовано документ, на підставі якого БТІ проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року.

Як було встановлено вище, за таких обставин повинен застосовуватися визначений чинним законодавством порядок перенесення та скасування відповідних записів державним реєстратором, тоді як скасування рішення БТІ, яке не вважається документом, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у розумінні п. 41 Порядку № 1141, є необґрунтованим.

Поряд з цим, надаючи оцінку доводам Апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо направлення копії ухвали про відкриття провадження та судової повістки про виклик до суду, необхідно зазначити наступне.

Згідно ч. 6 ст. 107 КАС України копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі невідкладно після постановлення надсилається особам, які беруть участь у справі, разом з витягом про їхні процесуальні права та обов'язки, встановлені статтями 49, 51 цього Кодексу. Відповідачам та третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, надсилаються також копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КАС України повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Ухвалою від 10.11.2014 року Окружний адміністративним судом м. Києва було залучено до участі у справі в якості другого відповідача БТІ.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується виконання судом обов'язку, закріпленого приписами ст. ст. 107, 33 КАС України, щодо надсилання Відповідачу-2 копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з витягом про процесуальні права та обов'язки останнього, а також судової повістки про виклик БТІ до суду.

За таких обставин, судова колегія погоджується з доводами Апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що спричинило порушення прав Відповідача-2 на участь у розгляді справи, подання документів, заперечень, пояснень по суті позову, а також інших прав, закріплених КАС України.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора та захист прав Позивачів допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу Відповідача-2 задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» - задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи - Солом'янська районна у м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування рішення - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.