Справа № К/9991/86999/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/9991/86999/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області, Державної податкової адміністрації України про визнання права, за касаційною скаргою Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2011 року, -

встановив:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила зобов'язати Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Волинської області та Державну податкову адміністрацію України здійснювати податковий облік щодо неї за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера, скасувати ідентифікаційний номер, виключити щодо неї будь-які дані (інформацію) з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів (далі - Державний реєстр).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2011 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2010 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Зобов'язано Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Волинської області та Державну податкову адміністрацію України здійснювати податковий облік щодо позивача за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера, скасувати ідентифікаційний номер та виключити будь-які дані з Державного реєстру.

У касаційній скарзі Луцька об'єднана державна податкова інспекція Волинської області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2011 року та залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2010 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2004 року (справа № 2-3056/04) скаргу ОСОБА_4 було задоволено. Визнано неправомірною відмову Державної податкової інспекції у місті Луцьку Волинської області в проставленні в паспорті ОСОБА_4 відмітки про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у місті Луцьку Волинської області поставити в паспорті ОСОБА_4 на одній із сторінок - «Для особливих відміток», відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, завіривши її гербовою печаткою інспекції.

Рішення суду було виконано. Державною податковою інспекцією у місті Луцьку Волинської області 17 серпня 2004 року у паспорті ОСОБА_4 на сторінці 7 зроблено відмітку, що вона має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

19 березня 2010 року позивач, посилаючись на свої релігійні переконання, звернулася до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області із заявою про вилучення із Державного реєстру присвоєний їй ідентифікаційний номер та інформації про неї.

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Волинської області проінформувала ОСОБА_4 про процедуру відмови від ідентифікаційного номера, передбачену Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226, зареєстрованого Міністерством юстиції України 20 жовтня 2004 року за № 1345/9944 (далі - Порядок), та необхідність подання певного переліку документів.

Станом на 20 серпня 2010 року у ОСОБА_4 наявний ідентифікаційний номер.

Так, статтею 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання.

Обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, визначено у статті 67 Основного Закону.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 320/94-ВР) для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Частиною 2 статті 5 цього Закону, яка регламентує порядок реєстрації фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, передбачено, що до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Обсяг інформації про фізичних осіб, яка включається до Державного реєстру, встановлено статтями 3, 5 Закону № 320/94-ВР. Зокрема,

визначено, що до інформаційного фонду Державного реєстру включаються

такі дані: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам - платникам податків та інших обов'язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов'язкових платежів; прізвище, ім'я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання; місце основної роботи; види сплачуваних податків та інших обов'язкових платежів; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону № 320/94-ВР фізичні

особи - платники податків та інших обов'язкових платежів, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, зобов'язані: зареєструватись у Державному реєстрі з моменту виникнення об'єкта оподаткування чи сплати податків та інших обов'язкових платежів; подавати до державних податкових інспекцій по районах, районах у містах і містах без районного поділу відомості про зміну даних відповідно до частини 3 статті 5 цього Закону протягом місяця з дня виникнення таких змін.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає колегії суддів Вищого адміністративного суду України підстави для висновку, що у випадку, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це органи державної податкової служби, з Державного реєстру підлягає виключенню вся інформація про таку особу.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку громадяни України, які відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, обліковуються як платники податків та інших обов'язкових платежів за серією та номером паспорта.

Зазначена норма суперечить положенням Закону № 320/94-ВР, який має вищу юридичну силу, про необхідність видалення всієї інформації про таких осіб, зазначений Закон також не передбачає облік таких громадян за серією та номером паспорта.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області, Державної податкової адміністрації України про визнання права - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.