Справа № 826/16239/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Горбань Н.І., Гром Л.М. Бодюку В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страховання» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страховання» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2014 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (Товариство або позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (далі Комісія або відповідач), у якому просило скасувати розпорядження Комісії №2539 від 28.08.2014 року «Про застосування заходу впливу до позивача» в частині: виявлених порушень, які зазначені:

- в пунктах 3 та 5 констатуючої його частини;

- пункті 1 резолютивної частини - приписати AT «СК «AXA Страхування» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, зазначені в пункті 3 констатуючої частини цього Розпорядження;

- пункті 2 резолютивної частини - приписати вжити заходів для недопущення в подальшому порушень законодавства про фінансові послуги, зазначених в пунктах 4 та 5 констатуючої частини Розпорядження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Товариство посилається на те, що Договори страхування подорожуючих за кордон позивач укладає відповідно до Правил добровільного страхування медичних витрат № 019, Правил добровільного страхування від нещасних випадків № 004, та Правил добровільного страхування відповідальності перед третіми особами № 005.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Акта про правопорушення ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» вимог законодавства про фінансові послуги № 849/13-15/13/8 від 09.07.2014 року Комісією винесено Розпорядження № 2539 від 28.08.2014 року (далі Розпорядження), яким позивачу приписано усунути виявлені правопорушення, зазначені в пунктах 2 та 3 констатуючої частини даного розпорядження, та вжити заходів для недопущення в подальшому порушень законодавства про фінансові послуги, зазначених у пунктах 4 та 5 констатуючої частини даного розпорядження, про виконання зазначених вище приписів повідомити Нацкомфінпослуг з наданням підтверджуючих документів у термін до 02.10.2014 року.

Згідно пункту 3 констатуючої частини Розпорядження «у договорах страхування подорожуючих за кордон від 11.04.2014 року № СА105745ОМВт/14зп, 12.11.2013 року № СА2948740МВш/13зп та 12.11.2013 року № СА228978/ГМВт/13зп зазначеної програми страхування «MultiTravel» у Правилах добровільного страхування медичних витрат, Правилах добровільного страхування від нещасних випадків та Правилах добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, на підставі яких укладені вищезазначені договори, немає».

У пункті 5 констатуючої частини Розпорядження вказано, що «у договорах страхування подорожуючих за кордон, термін дії яких закінчився а саме: від 13.1 1.2012 р. № 165598ГМВ/12зп та від 25.02.2013 р. № 23490 зазначена програма «С»; від 15.1 1.2012 р. №23503, від 16.01.2013 №23481, від 17.01.2013 р. №23482, від 17.01.2013 р. № 23499, від 01.03.2013 р. № 23491, від 05.03.2013 № 23492. від 27.05.2013 р. № 135802ГМВм/13зп, від 28.02.2013 р. № 47562ГМВм/13зп, від 1 1.07.2013 № 1 82496ГМВм/13зп зазначені програми страхування «MultiTravel», «С»; від 21.08.2013 № СА221 129ГМВм/13зп зазначена програма страхування «MultiTravel»; від 01.04.2014 № 88699СМВт/13зп, від 07.04.2014 № 97006СМВт/14зп, від 31.03.2014 № 88054СМВтЛ4зп, від 26.03.2014 № 816180МВт/14зп, від 20.03.2014 № 746240МВт/14зп, від 30.05.2014р. № 148731СМВт/14зп, від 27.05.2013 № 143774СМВт/14зп, від 23.05.2014 № 141303ОМВт/14зп, від 22.05.2014 № 1399950МВт/14зп, від 19.05.2014 № І367820МВт/14 від 07.05.2014 № 128432СМВт/14зп, від 14.05.2014 № 132733СМВт/14зп, від 14.05.2014 № І331780МВт/14зп, від 14.05.2014 № 1332630МВт/14зп, від 16.05.2014 № 135516СМВт/14зп, від 16 05.2014 № 135687СМВт/14зп та від 16.05.2014 № 135712СМВт/14зп, зазначена програма страхування «MultiTravel».

У Правилах добровільного страхування медичних витрат, Правилах добровільного страхування від нещасних випадків та Правилах добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, на підставі яких укладені вищезазначені договори, немає зазначених програм страхування.

У цих же пунктах 3 та 5 відповідачем зроблено висновки стосовно кожного з цих пунктів, що Товариством порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг:

- частини 3 статті 16 Закону України «Про страхування» в частині укладення договорів страхування не у відповідності до Правил страхування;

- пункту 1.14 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених Розпорядженням Держфінпослуг №40 від 28.08.2003 року щодо виконання Страховиком вимог, установлених законодавством України у сфері регулювання страхової діяльності протягом дії ліцензії.

Як випливає із останнього абзацу пункту 5 Розпорядження, посилаючись на вказані у констатуючій частині правопорушення позивача та керуючись пунктом 10 частини першої статті 28, статтею 39, пунктом 1 частини першої статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України «Про страхування», підпунктом 41 пункту 4 та підпунктом 19 пункту 6 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, пунктом 1.5 розділу І, підпунктом 1 пункту 2.1, пунктом 2.2 розділу II, пунктом 3.1 розділу III, пунктом 4.18 та абзацом другим пункту 4.21 розділу IV Положення про Застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг також постановила:

1. Приписати ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, зазначені в пунктах 2 та 3 констатуючої частини цього розпорядження, та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 02.10.2014 року;

2. Приписати ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» вжити заходів для недопущення в подальшому порушень законодавства про фінансові послуги, зазначених у пунктах 4 та 5 констатуючої частини цього розпорядження, та повідомити Нацкомфінпослуг про виконання з наданням підтверджуючих документів у термін до 02.10.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем у договорах страхування подорожуючих за кордон зазначено програми страхування, які відсутні в Правилах добровільного страхування медичних витрат, Правил добровільного страхування від нещасних випадків та Правилах добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, є обґрунтованим висновок відповідача про порушення позивачем частини 3 статті 16 Закону України «Про страхування» в частині укладення договорів страхування не у відповідності до Правил страхування та пункту 1.14 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених Розпорядженням Держфінпослуг №40 від 28.08.2003 року.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 7 березня 1996 року (далі Закон № 85/96-ВР) Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Статтею 16 Закону № 85/96-ВР передбачено, що Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Уповноважений орган має право встановлювати додаткові вимоги до договорів страхування життя та договорів страхування майна фізичних осіб.

Відповідно до статті 17 Закону № 85/96-ВР Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування.

Правила страхування повинні містити особливі умови, однією з яких є перелік програм страхування, тобто перелік послуг згідно з договором страхування, що будуть організовані та/або оплачені застрахованій особі при виникненні страхового випадку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у Правилах добровільного страхування медичних витрат, Правил добровільного страхування від нещасних випадків та Правилах добровільного страхування відповідальності перед третіми особами не зазначено програми страхування «MultiTravel» та «С».

Оскільки, позивачем у договорах страхування подорожуючих за кордон зазначено програми страхування, які відсутні в Правилах добровільного страхування медичних витрат, Правил добровільного страхування від нещасних випадків та Правилах добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, є обґрунтованим висновок відповідача про порушення позивачем частини 3 статті 16 Закону № 85/96-ВР в частині укладення договорів страхування не у відповідності до Правил страхування та пункту 1.14 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених Розпорядженням Держфінпослуг №40 від 28.08.2003 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження апелянта, що за одне правопорушення було застосовано два заходи впливу розпорядженнями Нацкомфінпослуг № 1047 від 10.04.2014 року та № 2539 від 28.08.2014 року з огляду на наступне.

Так, за вчинене правопорушення було застосовано захід впливу у вигляді усунення порушення законодавства про фінансові послуги розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1047 від 10.04.2014 року.

Стосовно розпорядження Нацкомфінпослуг № 2539 від 28.08.2014 року, зазначене правопорушення є аналогічним, проте захід пливу не було застосовано, а було приписано недопущення в подальшому аналогічних правопорушень законодавства про фінансові послуги, що не може ототожнюватися із заходами впливу.

Крім того, апелянт в доводах апеляційної скарги зазначає, що пункт 2.1 «Положення про застосування Нацкомфінпослуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги», затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг № 2319 від 20.11.2012 року (далі Положення) не передбачає такого заходу впливу як «зобов'язати вжити заходів недопущення порушень законодавства про фінансові послуги в майбутньому».

Проте, колегія суддів зауважує, що 2.1 пункт Розпорядження № 2319 від 20.11.2012 року не є заходом впливу, який несе за собою будь-які негативні наслідки для позивача, а є інформаційним приписом Нацкомфінпослуг як регулятора ринку фінансових послуг для недопущення в подальшому та застереження позивача не вчиняти правопорушення по договорах страхування строк дії яких закінчився.

Пунктом 2.1 Положення передбачено, що комісія може застосовувати такі заходи впливу, зокрема зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що саме Розпорядженням від 10.04.2014 року до позивача застосовано захід випливу, натомість оскарженим розпорядженням від 20.11.2012 року не застосовано до позивача захід впливу, а приписано недопущення в подальшому аналогічних порушень законодавства.

З огляду на викладене, необґрунтованим є твердження апелянта про порушення відповідачем вказаного Положення.

Відповідно до пункту 5 частини 3 Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженим Указом Президента України № 1070/2011 від 23.11.2011 року, основним завданням Нацкомфінпослуг є: захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

В даному випадку Нацкомфінпослуг за результатом розгляду справи про правопорушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, у межах повноважень прийнято оскаржене розпорядження.

Отже, Розпорядження №2539 від 28.08.2014 року є обґрунтованим, встановлені порушення відповідають дійсним обставинам, а висновок про них зроблений у відповідності до чинного законодавства України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблених у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страховання» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 23.02.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.