Справа № 815/4771/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4771/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Димерлія О.О., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представників позивача Ткаченко В.С. та Рогульської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЄК» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2014 року Мале підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЄК» (далі - МП у формі ТОВ «ВЄК») звернулося до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправною та скасування Постанови від 03.04.2014 року №138/111-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування в розмірі 1 096 200 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова від 03.04.2014 року №138/111-п, яка прийнята на підставі акту перевірки від 28.03.2014 року, припису від 28.03.2014 року та за результатами розгляду протоколу від 28.03.2014 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, є незаконною та такою, що винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки обставини, визначені в акті перевірки про порушення МП у формі ТОВ «ВЄК» ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не відповідають дійсності. Відповідачем проведена позапланова перевірка МП у формі ТОВ «ВЄК» без передбачених чинним законодавством підстав, зміст встановлених порушень, які відображені у акті перевірки, приписі та протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не відповідають змісту порушень, відображених у оскаржуваній постанові. В Постанові №138/111-п вказується на виконання позивачем будівельних робіт без відповідного дозволу, оскільки МП у формі ТОВ «ВЄК» зареєстровано декларацію про початок виконання підготовчих робіт з капітального ремонту АЗС. Позивач не згоден з вказаним порушенням, так як роботи, які виконуються позивачем на АЗС, відповідно до Постанови КМУ від 13.04.2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та згідно ДБН А.3.1-2009 «Організація будівельного виробництва», відносяться саме до підготовчих робіт. Відповідач безпідставно дійшов висновку про виконання саме будівельних робіт, у зв'язку з чим позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу, оскільки вона не ґрунтується на вимогах законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року адміністративний позов МП у формі ТОВ «ВЄК» задоволений. Визнано протиправною та скасовано Постанову від 03.04.2014 року №138/111-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 1096200 грн. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю відмовити у задоволенні позову підприємства.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представників позивача Ткаченко В.С. та Рогульської Н.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що МП у формі ТОВ «ВЄК» 12.09.2013 року подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та зареєстровано за реєстраційним №0571 декларацію про початок виконання підготовчих робіт з капітального ремонту АЗС за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94а.

28.03.2014 року головним державним інспектором інспекційного відділу №1 Інспекційного управління в м. Одесі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, на підставі наказу від 30.12.2013 року №176 «ОД» та направлення від 21.03.2014 року №841 проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А з реконструкції автозаправної станції; об'єкт - реконструкція автозаправної станції за вказаною адресою.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 28.03.2014 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому зазначено, що Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області було зареєстровано декларацію про початок підготовчих робіт з капітального ремонту АЗС, вул. Люстдорфська дорога, 94-А, м. Одеса, замовник будівництва МП у формі ТОВ «ВЄК». Перевіркою встановлено, що у зазначеній декларації наведені недостовірні відомості у розрізі того, що роботи, які виконувалися на момент перевірки, не підпадають під підготовчі роботи, згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, а саме: демонтована автозаправна станція. Також на місці автозаправної станції виявлено виконання будівельних робіт з улаштуванням фундаменту та вказується про можливість віднесення об'єкту до V категорії складності. У зв'язку з виявленим порушенням відповідач у акті перевірки робить висновок про порушення позивачем ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: самовільне виконання будівельних робіт без права на їх виконання.

28.03.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагається усунути виявлені порушення містобудівного законодавства до 28.04.2014 року, та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.03.2014 року, де зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 03.04.2014 року.

На підставі матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (протокол від 28.03.2014 року, припис від 28.03.2014 року, акт перевірки від 28.03.2014 року та фотофіксації об'єкту) Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області прийнято постанову від 03.04.2014 року №138/111-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 1 096 200 грн. за вчинення МП у формі ТОВ «ВЄК» правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення штрафу, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції зазначив, що вчинення МП у формі ТОВ «ВЄК» правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», не знайшло об'єктивного підтвердження в ході судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та, надаючи правову оцінку його висновкам та встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування-юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Як вбачається з акту перевірки від 28.03.2014 року, на підставі якого було винесено постанову про накладення штрафу від 03.04.2014 року, а також припису та протоколу, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області встановлено порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання: на об'єктах IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат; на об'єктах V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, замовником будівництва об'єкта є позивач.

Вирішуючи питання обґрунтованості висновку відповідача стосовно віднесення об'єкта, на якому проводились підготовчі роботи, до V категорії складності, суд першої інстанції правильно зазначив, що в матеріалах перевірки (в акті, приписі та протоколі) згадане твердження про категорію складності об'єкта - V має характер припущення посадових осіб Інспекції, без врахування вимог порядку віднесення об'єктів будівництва до тієї чи іншої категорії складності.

Так, відповідно до ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підготовчі роботи з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень замовник здійснює на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт. Виконання підготовчих робіт, у тому числі з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, може здійснюватися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Виконання підготовчих робіт з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень без реєстрації зазначеної декларації або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється. Зареєстрована декларація про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт здійснює орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня отримання декларації. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт (направлення повідомлення до органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті) отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником інших документів дозвільного характеру для виконання підготовчих робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. Форма декларації про початок виконання підготовчих робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання підготовчих робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. У разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання підготовчих робіт або не повернув її в установлений цією статтею строк, право на виконання підготовчих робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена. У такому разі декларація вважається зареєстрованою. У разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни орган державного архітектурно-будівельного контролю. Продовження виконання підготовчих робіт без такого повідомлення забороняється. Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня надіслання повідомлення до органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті або реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт, або з дня набуття права на виконання підготовчих робіт відповідно до частини сьомої цієї статті письмово поінформувати місцевий орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта будівництва про початок виконання підготовчих робіт. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Згідно із пунктами 1-9 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 27.04.2011 року №557, цей Порядок визначає механізм віднесення об'єктів будівництва різного функціонального призначення до IV і V категорій складності. Віднесення об'єкта будівництва до відповідної категорії складності здійснюється проектувальником і замовником. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Клас наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва визначається згідно з вимогами ДБН В.1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» за рівнем можливих економічних збитків і (або) інших втрат, пов'язаних з припиненням експлуатації або втратою цілісності об'єкта. До IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: 1) розраховані на постійне перебування більш як 300 осіб та (або) періодичне перебування більше 500 осіб; 2) становлять можливу небезпеку для більш як 10000 осіб, які перебувають поза об'єктом; 3) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 15000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж регіонального рівня; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення. До V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: 1) згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки; 2) розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб; 3) становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом; 4) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення. Під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат. Юридичні та фізичні особи, які беруть участь у визначенні категорії складності об'єктів будівництва, несуть відповідно до закону відповідальність за порушення вимог цього Порядку. Контроль за дотриманням вимог цього Порядку здійснюється спеціально уповноваженими органами у сфері містобудування та архітектури.

Судом було правильно враховано, що предметом перевірки не був контроль за дотриманням замовником вимог Порядку №557 та правильність визначення категорії складності об'єкта, оскільки у декларації про початок виконання підготовчих робіт, що була зареєстрована 12.09.2013 року, категорія складності об'єкта не визначалась.

Згідно із п. 4 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Аналогічне положення міститься у пп. 4 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.05.2011 року. №553.

Проте, в порушення вищезазначених приписів нормативних актів, при оформленні результатів перевірки відповідачем не було встановлено, в чому полягає невідповідність виконання підготовчих робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, незважаючи на те, що в розпорядженні перевіряючих були дані про наявність затвердженого позивачем проекту виконання підготовчих робіт, розробленого ТОВ «Херсонінжавтосервіс», вид будівництва «капітальний ремонт».

Крім того, порушення вимог Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 27.04.2011 року №557, відповідачем самостійно та без будь-якого обґрунтування віднесено категорію об'єкта до V категорії складності, хоча згідно із п. 2 Порядку це є компетенцією проектувальника і замовника. Згідно із п. 7 цього Порядку тільки у випадку відсутності проектної документації та під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва посадові особи Держархбудінспекції можуть визначати категорію складності таких об'єктів, причому в разі необхідності - шляхом проведення експертизи, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Враховуючи, що розмір штрафу за оскаржуваною постановою від 03.04.2014 року визначений Інспекцією саме за п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», тобто в максимальному розмірі за ознакою V категорії складності об'єкта будівництва, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з тим, що ця постанова не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, розмір штрафу та підстави його застосування довільно визначені відповідачем та є необґрунтованими.

В даному випадку визначення відповідачем штрафу за п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону не ґрунтувалось на встановленні необхідних для цього обставин.

В Акті перевірки від 28.03.2014 року відповідач зазначив, що МП ТОВ «ВЄК» порушені вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідач вважав, що МП ТОВ «ВЄК» розпочало виконання саме будівельних робіт, при цьому посилався на те, що підчас перевірки був виявлений демонтаж АЗС, що не є підготовчими роботами.

Проте, з таким висновком перевіряючих суди обох інстанцій не погоджуються. Так, відповідно до п. 1 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 року №466, підготовчі роботи - роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під'їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

Відповідно до п. 2 Порядку №466 підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, а також після подання Держархбудінспекції або її територіальному органу (далі - Інспекція) повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, або отримання зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт. Виконання підготовчих робіт у межах будівельного майданчика не потребує отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником інших документів дозвільного характеру.

Суд першої інстанції правильно підкреслив, що в Акті перевірки та інших документах перевірки жодним чином не обґрунтовано, чому демонтаж АЗС не є підготовчими роботами з капітального ремонту АЗС, а також відсутнє співставлення виявлених фактів з проектною документацією виконання підготовчих робіт, розробленою ТОВ «Херсонінжавтосервіс». На спростування цих висновків позивачем наданий Акт від 20.03.2014 р., підписаний МП ТОВ «ВЄК», представниками проектної та генпідрядної організації, згідно з яким на цю дату виконані підготовчі роботи, зокрема, у вигляді демонтажу певних об'єктів та конструктивних елементів будівель та спору АЗС (а.с. 21).

Між тим, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області не надала жодного документа та доказу стосовно спірних обставин, зокрема, фото фіксацію 28.03.2014 року, яка б доводила виконання будівельних робіт з улаштування фундаменту, як то зазначено в Акті перевірки від 28.03.2014 року, станом на 28.03.2014 року.

За таких обставин, висновок відповідача, викладений в Акті перевірки про самовільне виконання позивачем будівельних робіт без права на їх виконання, тобто про порушення МП ТОВ «ВЄК» вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не підтверджується матеріалами справи.

До того ж, суд першої інстанції обґрунтовано наголосив на тому, що оскаржувана постанова від 03.04.2014 року №138/111-п взагалі не містить зазначення абзаців, пунктів, частин статей відповідних нормативно-правових актів, норм і правил, проектних рішень, як то передбачено її формою, тобто за її змістом неможливо встановити, за яке саме порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на позивача накладено штраф.

Суд вірно виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Аналогічне повноваження Держархбудінспекції та її територіальних органів зазначене у пп. 6, 11 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №439/2011, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до пунктів 15-22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України. Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

З огляду на вищезазначені вимоги нормативного акта, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, в порушення вимог п. 17 Порядку №533, у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.03.2014 року не вказав, які саме заходи щодо усунення порушень має виконати МП у формі ТОВ «ВЄК», також у приписі відсутній припис про зупинення будівельних робіт, які виконуються без відповідного дозволу або реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів погодується з судом першої інстанції, що вчинення МП у формі ТОВ «ВЄК» правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за яке передбачена п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», не знайшло об'єктивного підтвердження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову МП у формі ТОВ «ВЄК».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.О.Димерлій

Суддя Ю.В.Осіпов