Справа № 814/2629/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2629/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Єнтіна А. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представників сторін:

від апелянта - Могутова А.М.

від позивача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що висновки акту перевірки не підтверджуються фактичними обставинами справи. У тексті акту перевірки є помилки, а посилання на статті Податкового кодексу України в акті перевірки та прийнятому на його підставі податковому повідомленні-рішенні не співпадають.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 27.08.2014 р. №.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у період з 30.07.2014 р. по 05.08.2014 р. відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої було складено акт від 12.08.2014 р. № 1825/14-04-17-02-00/НОМЕР_2 (а. с. 5-12).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 167.1 ст. 167, п. 170.2 ст. 170 ПК України, а саме: заниження податку з доходів фізичних осіб у сумі 433192,46 грн.

На підставі акту перевірки 27.08.2014 р. було прийняте податкове повідомлення-рішення № на суму 541490,58 грн., у тому числі 433192,46 грн. за основним платежем і 108298,12грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а. с. 4).

У п. 2 акту перевірки ДПІ зроблено висновок про заниження позивачем суми інших доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу, внаслідок отримання доходу від СО ОСОБА_3 (а. с. 8).

При цьому, у п.п. 2.1.9 зазначено про заниження позивачем суми податку на доходи фізичних осіб з суми інших доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу на суму 433192,50 грн. Далі за текстом акту перевірки відповідачем вказано про заниження самозайнятою особою ОСОБА_2 податку з доходів фізичних осіб на суму 433192,46 грн. (а. с. 10).

22.08.2014 р. відповідач прийняв рішення № 6268/Т/14-04-17-02-16 (468) про виправлення технічних помилок, яким вніс виправлення до акту перевірки від 12.08.2014 р. № 1825/14-04-17-02-00/НОМЕР_2. Зокрема, до п. 2.7 акту перевірки внесено виправлення стосовного того, що розбіжність у сумі 256383,94 грн. виникла за рахунок невірного визначення бази оподаткування, яка виникла за рахунок не включення суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності (згідно договору про припинення зобов'язань за кредитним договором з АТ "Райффайзен банк Аваль" від 30.09.2008 р. про припинення зобов'язань за кредитним договором).

У п. 2.1.9 виправлено прізвище "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2".

У висновках до акту перевірки внесено виправлення щодо складу правопорушення, а саме: п. 167.1 ст. 167, п. 164.2.17 ст. 164 ПК України: заниження податку з суми інших доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. у сумі 433192,46 грн.

Також, ДПІ вказує на порушення позивача, які описані в рішенні про виправлення технічних помилок, а не в акті перевірки. Однак, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 р. по справі № 814/2626/14 зазначене вище рішення про виправлення технічних помилок визнано протиправним та скасовано.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Під час проведення перевірок органи державної податкової служби мають право вивчати та перевіряти первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, інші регістри, фінансову, статистичну звітність, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (пп. 20.1.8. п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками.

Відповідно до вимог п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772 (далі по тексту - Порядок № 984), акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно п. 4, 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 22.12.2010 р. № 984, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

У пункті 6 розділу І цього Порядку зазначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку передбачено, що висновок акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: зазначається опис виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, з посиланням на підпункти, пункти, статті законодавчих актів або загальний висновок щодо відсутності таких порушень.

Тому, на думку судової колегії, той факто, що відповідач після складення акту перевірки вносив до нього виправлення шляхом прийняття окремого рішення, доводить те, що перевірка проведена з порушенням. Також, в описовій частині акту та у висновках зазначено інший склад правопорушення, при цьому в якості підстави винесення оскаржуваного повідомлення - рішення зазначено саме акт перевірки від 12.08.2014р., який має зазначені вище помилки, тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту перевірки від 12.08.2014 р. № 1825/14-04-17-02-00/НОМЕР_2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки суду обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи ДП викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.02.2015 року.

Головуючий: суддя Л.Є.Зуєва

суддя О.А.Шевчук

суддя А.Г.Федусик