Справа № 2а-9851/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 105592/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я. , Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2011 року про залишення без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 20.10.2011року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15 липня 2011 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Луцькому районі і просив провести перерахунок призначеної пенсії за віком із збільшеного стажу та заробітку.

Оскаржуваною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії - залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд. В своїй апеляційній скарзі покликається на те, що суд не дотримався норм КАС України щодо термінів позовної давності, не розмежував понять «скарга» та «звернення», що стало причиною винесення неправомірної ухвали, котра грубо порушує законні права та інтереси , як позивача по справі.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Як вбачається із змісту позовної заяви та додатних до неї матеріалів, що позивач використовуючи своє право можливістю досудового порядку вирішення спору скористався цим порядком та звернувся до відповідача із відповідною заявою 18 серпня 2011 року (а.с. 7). Відповідачем 26.08.2011 року за вих. № 85/Ю-01 було надано відповідь (а.с. 5-6). Таким чином для звернення до суду позивач скористався своїм правом, щодо можливості досудового врегулювання спору. Виходячи з положень ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення позивача до суду становить місячний строк, який у нього сплинув 27.09.2011року. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач 26.08.2011 року отримав відповідь від 26.08.2011 року за вих. № 85/Ю-01 від Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі. А тому кінцевий місячний строк звернення позивача до суду сплинув 27.09.2011 року. Однак позивач звернувся до суду з вказаним позовом лише 20.10.2011 року, що вбачається із позовної заяви. При цьому позивач у своїй позовній заяві не просить поновити строк звернення до суду за захистом своїх прав. А тому за таких обставин пред'явлена позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам процесуального права.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15 липня 2011 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Луцькому районі і просив провести перерахунок призначеної пенсії за віком із збільшеного стажу та заробітку, надавши для цього всі необхідні документи. Працівники управління пояснили йому, що при перерахунку пенсії від стажу та заробітку її розмір буде менший, як після проведення перерахунку тільки від збільшеного стажу. Йому стало відомо, що при перерахунку його пенсії з 1 липня 2011 року, порушуючи чинне законодавство відповідач не застосував показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2010 рік, який передував року перерахунку його пенсії і провело перерахунок пенсії лише від стажу, що значно зменшило розмір його пенсії. В своєму повторному зверненні до управління Пенсійного фонду України у Луцькому районі 18 серпня 2011 року він просив виправити допущену помилку і провести перерахунок його пенсії з 1 липня 2011 року з застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2010 рік. Відповідач листом від 26.08.2011 року № 85/Ю-01 повідомив, що такий перерахунок пенсій проводиться відповідно до п.п. 3 п. 11 постанови КМ України від 28.05.2008 року № 530 із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що особливий порядок обчислення строку звернення до суду встановлено для випадків попереднього оскарження. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Цей строк є спеціальним і застосовується також у випадках, коли він спливає раніше, ніж загальний шестимісячний строк. Моментом, з якого обчислюється цей строк, є момент, коли позивач дізнався про рішення за результатами розгляду його скарги.

А тому колегія зазначає, що звернення позивача до відповідача із заявою з питання проведення перерахунку пенсії та іншої соціальної виплати за минулий час не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини четвертої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм процесуального права, що згідно ст. 199 КАС України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2011 року у справі № 2а-9851/11/0308 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар