Справа № 814/4908/13-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.

Справа № 814/4908/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Ніконджитбудсервіс на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Ніконджитбудсервіс до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування акту опису й арешту майна від 07.12.2012р., заборону здійснення певних дій, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування акту опису й арешту майна від 07.12.2012р., заборону здійснення певних дій.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

ТОВ „Ніконджитбудсервіс не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні відповідача перебуває зведене виконавче провадження №31997778, по стягненню грошових коштів з позивача на користь ПАТ «Миколаївобленерго», ПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва та виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій на користь державного бюджету. Тобто, на виконанні перебувають рішення суду які відповідно до вимог ст. 25 Закону Ураїни «Про виконавче провадження» (далі-Закон №606) державним виконавцем відкритті на суму відповідно до заяв стягувачів, що набрали законної сили.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02.04.2012 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що за ТОВ «Нікоджитбудсервіс» зареєстровано нерухоме майно за адресою вул. Космонавтів, 128, в м. Миколаєві (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, арк. с. 11 ).

У відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Наведеною нормою законодавець закріпив за органом ДВС обов'язок надсилати на адресу боржника саме постанову про арешт майна. Обов'язок надсилати на адресу боржника акт опису й арешту майна в спеціальному законі не передбачено.

Відповідно до п.4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02.04.2012 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802), опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності:

4.2.1. Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані: а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

4.2.2. Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

4.2.3. Якщо опис і арешт майна здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

4.2.4. Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю боржника або його представника, акт опису та арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

4.2.5. Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то акт опису та арешту майна складається в трьох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а інші вручаються зберігачеві майна та боржнику під розписку на першому примірнику акта.

07 грудня 2012 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна належного ТОВ "Ніконджитбудсервіс", а саме нежитлових (службових) приміщень, розташованих на 8-ому поверсі 9-типоверхового будинку, за адресою: м. Миколаїв, вулиця Космонавтів, 128.

Як вбачається з матеріалів справи, опис та арешт майна, проводився у присутності понятих, у зв'язку з тим, що при складані державним виконавцем акта опису й арешту майна боржника від 07.12.2012 року представники боржника відмовились від підпису, про що було зазначено у акті опису й арешту майна боржника від 07.12.2012 року (арк. с. 9). Так як, позивач відмовився бути відповідальним зберігачем, Державним виконавцем описане й арештоване майно було передано на відповідальне зберігання іншій особі, про що було зазначено в даному акті.

Аналіз встановлених обставин вказує на те, що відповідач - субєкт владних повноважень при складанні оспорюваного акту опису й арешту майна боржника діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з врахуванням усіх обставин, що мають значення при здійснені опису та накладені арешту на майно боржника та при складанні оскаржуваного акту.

Щодо позовних вимог про заборонити відповідачу, здійснювати підготовку до реалізації з прилюдних торгів частин внутрішнього обєму будинку-гуртожитку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128, без виділення у встановленому законом порядку в окремий обєкт власності, суд зазначає наступне.

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення, визначено ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", пунктами 4.3-4.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802.

Відповідно до положень вказаних норми, державний виконавець здійснює підготовчі дії з метою проведення аукціону, а самі аукціони організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Правила проведення аукціонів визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 № 42/5, Положенням про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 р. № 1448.

Як вибачається з матеріалів справи, позивачем не надано до суду доказів того, що державним виконавцем вчиненні дії, що суперечать вказаним вище нормативним актам, а тому суд зазначає, що означена позовна вимога є передчасною.

Відповідно до ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень судам належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Ніконджитбудсервіс про скасування акту опису й арешту майна від 07.12.2012р., заборона здійснення певних дій належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Ніконджитбудсервіс, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року по справі № 814/4908/13-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя

ОСОБА_1

суддя

ОСОБА_2

суддя

ОСОБА_3