Справа № 818/3693/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 р. 12 год. 00 хв. Справа №818/3693/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання - Шевець Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Дахна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3693/14

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1 начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській обалсті Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України Ворони Володимира Борисовича,

відповідача-2 начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаля Анатолія Яковича

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся з адміністративним позовом до начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України Ворони Володимира Борисовича (далі - відповідач-1, Ворона В.Б.), начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаля Анатолія Яковича (далі - відповідач-2, Річкаль А.Я.), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо не розгляду заяви позивача від 27 листопада 2014 р.;

- зобов'язати Ворону В.Б. і Річкаля А.Я. розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 листопада 2014 р. у відповідності до ст. 40 Конституції України та ст.ст. 14, 15, 18, 19 Закону України "Про звернення громадян";

- стягнути з Ворони В.Б. та Річкаля А.Я. моральну шкоду в розмірі по 1 000, 00 грн. з кожного, яку перерахувати на потреби АТО.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Позивачем 27 листопада 2014 року на адресу начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України Ворони Володимира Борисовича була надана заява про проведення службової перевірки відносно співробітника Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 За результатами розгляду вказаної заяви, 24 грудня 2014 р. ОСОБА_1 отримав лист від начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаля Анатолія Яковича, згідно якого заява позивача від 27.11.2014 р., на підставі ч. 5 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", була повернута.

На переконання позивача, дії Ворони В.Б. та Річкаля А.Я. щодо не розгляду заяви від 27 листопада 2014 року суперечать ст. 40 Конституції України та ст.ст. 14, 15, 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" в зв'язку з чим є протиправними.

З вищезазначених підстав в судовому засіданні ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Начальник відділу внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України Ворона В.Б. з позовними вимогами не погодився, в запереченні на позов (а.с. 69-72) зазначив, що у відповідності до Положення про підрозділи внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.06.2011 р. № 310дск, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.04.2013 р. № 541/23073, Закону України "Про звернення громадян", звернення ОСОБА_1 було передано для розгляду до УМВС України в Сумській області, оскільки в ньому вимагалось проведення службового розслідування по факту можливих неправомірних дій працівниками СДСБЕЗ Сумського МВ при проведенні перевірки за зверненням громадянки ОСОБА_6

Начальник Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаль А.Я. з позовними вимогами також не погодився, в запереченні на позов (а.с. 73-76) зазначив, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.11.2014 р. було проведено службове розслідування та складений висновок, згідно якого порушень службової дисципліни з боку старшого оперуповноваженого сектору ДСБЕЗ Сумського МВ капітана міліції ОСОБА_5 при проведенні перевірки за зверненням громадянки ОСОБА_6 не встановлено.

Але, враховуючи те, що позивач звернувся з заявою, яка стосувалась проведення перевірки за зверненням ОСОБА_6, без належного оформлення повноважень на представництво її інтересів, на підставі ч. 6 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", було прийняте рішення повернути заяву від 27.11.2014 р. ОСОБА_1

Враховуючи наведені обставини, представник відповідачів вважає, що при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.11.2014 р. Ворона В.Б. та Річкаль А.Я. жодного нормативно-правового акту, яким регулюється питання розгляду звернень громадян, порушено не було, в зв'язку з чим в судовому засіданні просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши позивача та повноважного представника відповідачів, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 27 листопада 2014 року на адресу начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України подав заяву (а.с. 7), в якій повідомляв про можливі порушення вчинені співробітником сектору ДСБЕЗ Сумського МВ капітаном міліції ОСОБА_5 при проведенні перевірки за зверненням громадянки ОСОБА_6, в зв'язку з чим просив провести службову перевірку його дій. Одночасно, позивач просив розглянути вказану заяву у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", з урахуванням пільг для інвалідів війни, а саме: в його присутності та особисто.

Згідно листа № 18/19-К-32 о/п від 28 листопада 2014 р. (а.с. 15), на підставі вимог Положення про підрозділи внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.06.2011 р. № 310дск, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.04.2013 р. № 541/23073, згадана заява ОСОБА_1 була передана для розгляду начальнику УМВС України в Сумській області Річкалю А.Я. Також, листом № 18/19-К-32 о/п від 28 листопада 2014 р. (а.с. 55) позивач був повідомлений про направлення заяви від 27.11.2014 р. для розгляду до УМВС в Сумській області.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 27 листопада 2014 р., УМВС України в Сумській області було проведене службове розслідування по факту можливих неправомірних дій працівників сектору ДСБЕЗ Сумського МВ під час проведення перевірки за скаргою ОСОБА_6, за результатами якого 15 грудня 2014 р. складений висновок (а.с. 16-20).

Листом від 15 грудня 2014 року № К-241 (а.с. 57) начальник УМВС України в Сумській області Річкаль А.Я. повідомив ОСОБА_1 про те, що його звернення від 27.11.2014 р. не відповідає вимогам ч. 3 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", в зв'язку з чим повертається.

Отже, заперечуючи проти позову, відповідачі стверджують про те, що при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.11.2014 р. діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і жодного нормативно-правового акту, якими регулюється питання розгляду звернень громадян, не порушували.

Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд частково погоджується з указаними доводами відповідачів, з огляду на нижченаведене.

Законодавство України про звернення громадян включає Закон України "Про звернення громадян" та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та згаданого Закону.

Згідно ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне).

Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Звернення про надання безоплатної правової допомоги розглядаються в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 7 зазначеного Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

На виконання ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

В даному випадку, як встановлено судом зі змісту заяви від 27.11.2014 р. (а.с. 7), ОСОБА_1 повідомляв начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України Ворону В.Б. про порушення, допущені співробітником сектору ДСБЕЗ Сумського МВ ОСОБА_5 під час проведення перевірки за скаргою ОСОБА_6, та просив провести службову перевірку з цих питань.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ регламентовано Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р. за № 541/23073 (далі - Інструкція).

Згідно п. 2.5 Інструкції підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції міністр внутрішніх справ України має право призначати службові розслідування за всіма підставами та відносно всіх осіб РНС.

Інші начальники мають право призначати службове розслідування відносно осіб РНС, якщо Міністром внутрішніх справ України їм надано повноваження накладати на цих осіб РНС дисциплінарні стягнення.

Наказом МВС України від 24.12.2010 року № 948 затверджено перелік посад начальницького складу органів внутрішніх справ та їх права щодо застосування заохочень і накладання дисциплінарних стягнень. Згідно даного переліку начальник ВВБ немає права накладати дисциплінарні стягнення на працівників інших підрозділів, а тому і призначати службові розслідування стосовно працівників інших підрозділів він також немає.

Крім того, відповідно до Положення про підрозділи внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 08.06.2011 № 310дск (а.с. 117-122), начальники ВБ в областях мають право проводити службові перевірки за фактами порушення службової дисципліни і законності, надзвичайних подій учинених підлеглими працівниками.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що передавши заяву ОСОБА_1 від 27 листопада 2014 року для розгляду начальнику УМВС України в Сумській області Річкалю А.Я., відповідач-1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про звернення громадян" та іншими згаданими нормативно-правовими актами, в зв'язку з чим, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Ворони В.Б. щодо не розгляду звернення, зобов'язання його розглянути звернення та стягнення з нього моральної шкоди, є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

В той же час, суд не може погодитись з доводами начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаля А.Я. про необґрунтованість позовних вимог, з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для повернення заяви ОСОБА_1 від 27 листопада 2014 р. відповідач-2 визначив положення ч. 3, 6 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", зокрема те, що вказана заява стосувалась проведення перевірки за зверненням громадянки ОСОБА_6, без належного оформлення повноважень на представництво її інтересів.

Як уже зазначалось, у відповідності з ч. 3 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства. При цьому, на виконання частини 6 вказаної статті, звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Зі змісту вказаних норм суд робить висновок, що звернення повертається у разі, якщо воно підписане від імені заявника іншою особою без наявності повноважень, оформлених відповідно до чинного законодавства. Тобто, відповідач-2 мав право повернути звернення від 27.11.2014 р. в тому випадку, якщо б воно було від імені ОСОБА_6 підписане позивачем без наявності відповідних повноважень.

В даному випадку, заява від 27 листопада 2014 р. подана від імені ОСОБА_1, який підписав її власноручно, та відповідає вимогам, визначеним ст. 5 Закону України "Про звернення громадян".

За наведених обставин, на переконання суду, повертаючи заяву від 27.11.2014 р. позивачу, відповідач-2 діяв не у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", в зв'язку з чим, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Річкаля А.Я. щодо не розгляду звернення та зобов'язання його розглянути звернення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зокрема при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди підлягає з'ясуванню факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

ОСОБА_1 не доведено і не надано суду відповідних належних доказів завдання йому моральної шкоди та не наведено, з яких міркувань позивач виходив при визначені розміру шкоди, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-2 моральної шкоди в розмірі 1 000, 00 грн. не обґрунтованими.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській обалсті Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України Ворони Володимира Борисовича, начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаля Анатолія Яковича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаля Анатолія Яковича щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 листопада 2014 року.

Зобов'язати начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області Річкаля Анатолія Яковича розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 листопада 2014 року відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 19.02.2015 р.