Справа № 813/2775/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Справа № 876/3/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

представника позивача Зачек Г.М.,

представника відповідача Дубаса В.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діпроспецавтотранс» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова звернулося в суд з адміністративним позовом до ТзОВ «Діпроспецавтотранс» про стягнення заборгованості.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову, оскільки відповідач є правонаступником Державного інституту по проектуванню заводів спеціалізованого автомобільного транспорту «Діпроспецавтотранс» і відповідно до ч.9 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» зобов'язано здійснювати відшкодування витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, якою їхній адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник ТзОВ «Діпроспецавтотранс» в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є правонаступником Державного інституту по проектуванню заводів спеціалізованого автомобільного транспорту і відповідно не має обов'язків, визначених ч.9 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Економічні, соціальні та правові гарантії наукової та науково-технічної діяльності визначено Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №1977-XII вiд 13.12.1991 року (далі - Закон №1977).

Згідно ст.24 Закону №1977, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 р. затверджено «Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи» (далі - Порядок).

Згідно з п. 2, 4 цього Порядку, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. У разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення (п. 5 Порядку).

Відтак, законодавцем визначено обов'язок відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів лише правонаступниками ліквідованих підприємств, установ, організацій.

Колегія суддів зазначає, що 22.02.1990 року Міністерством автомобільного та сільськогосподарського машинобудування СРСР укладено з організацією орендарів Державного інституту по проектуванню заводів спеціалізованого автомобільного транспорту «Діпроспецавтотранс» договір оренди майна інституту.

В подальшому 01.03.1993 року Регіональним відділенням ФДМ України у Львівській області, згідно із Законом України «Про оренду майна державних підприємств та організацій» від 10.04.1992 року, як правонаступником орендодавця по договору оренди майна Державного інституту з проектування заводів спеціалізованого автомобільного транспорту Міністерства машинобудування військово-промислового комплексу та конверсії України від 22.02.1990 року укладено з організацією орендарів «Діпроспецавтотрансу» Додаткову (пролонгаційну) угоду №1 по внесенню змін і доповнень , в п.7 якої передбачено, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються законодавством.

Чинний на той час Закон України «Про оренду майна державних підприємств та організацій» статтею 17 визначав, що створене орендарем підприємство, господарське товариство стає правонаступником прав та обов'язків державного підприємства, організації по договору оренди.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що покликання суду першої інстанції на те, що орендне підприємство «Діпроспецавтотранс», а в свою чергу і відповідно ТзОВ «Діпроспецавтотранс» не є правонаступником Державного інституту з проектування заводів спеціалізованого автомобільного транспорту є помилковим.

Крім того, колегія суддів наголошує, що неправильним є покликання суду першої інстанції на те, що рішенням господарського суду Львівської області від 04-27.02.2003 року по справі №2/1469-8/373 за позовом УПФУ в Личаківському районі м.Львова до ВАТ «Проектний інститут «Діпроспецавтотранс» про стягнення 9900,17 грн. було відмовлено, не може братися до уваги. Адже, по аналогічній справі у постанові Вищого господарського суду України від 10.04.2007 року по справі "2/812-24/281 зазначено, що посилання попередніх судових інстанцій та рішення господарського суду Львівської області від 04-27.02.2003 року по справі №2/1469-8/373, яким встановлено, що ВАТ «Проектний інститут «Діпроспецавтотранс» не є правонаступником державного підприємства чи організації, не може бути визнано обґрунтованим, оскільки постановою

Львівського апеляційного господарського суду від 29.12.2004 року у справі №2/265-13/304 (2/715-22/255) встановлений факт правонаступництва ВАТ «Проектний інститут «Діпроспецавтотранс» прав та обов'язків Державного підприємства «Проектний інститут «Діпроспецавтотранс».

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова направлено відповідачу у відповідності до п. 5 Порядку № 372 повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за 2013 рік.

Як вбачається з розрахунку фактичних витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів щодо наукових працівників за 2013 рік складає 137295,16 гривень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати різницю між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, оскільки на Товариство поширюються приписи частини дев'ятої статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 року, позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за період січень - серпень 2013 року залишено без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що стягненню з ТОВ «Діпроспецавтотранс» підлягає заборгованість, що становить різницю між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за період вересень - грудень 2013 року в розмірі 43855,60 грн.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, про що свідчать ухвали від 22.05.2014 року (справа № К/800/7304/13), від 11.09.2014 року (справа №К/9991/55288/12), від 20.11.2014 року (справа №К/800/135/14), від 20.01.2015 року (справа № К/9991/22955/12) тощо.

Відповідно до ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду належить до скасування з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заявленого позову.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі №813/2775/14 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діпроспецавтотранс» на користь Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова 43855 гривень 60 копійок заборгованості, що становить різницю між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за період вересень - грудень 2013 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2015 року.