Справа № 199/7196/14а (2-а/199/198/14)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" січня 2015 р. справа № 199/7196/14а (2-а/199/198/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 р.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 26.08.2014 року з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2013 роки, згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплачених сум.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 р., прийнятої за результатами скороченого провадження адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на день виплати з урахуванням фактично виплачених сум за 2010-2013 роки.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Посилається на строки звернення до суду з адміністративним позовом, які судом першої інстанції в порушення ст. 99 КАС України, не застосовані. Зазначає про те, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення у 2012-2013 році здійснена в розмірі, встановлених Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562, у зв'язку з тим, що пунктом 3 Прикінцевих положень ЗУ «Про державний бюджет України на 2012 рік», пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік» було делеговано право визначення порядку та розміру виплат Кабінету Міністрів України.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою. Посилається на те, що він є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії, а в силу ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" таким особам виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було обмежено виплату, визначену законом, до 100грн. на рік, що суперечить ст. 48 закону.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 КАС України, в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 3 категорії - три мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Позивач віднесений до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та одержує компенсаційні виплати згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду першої інстанції 26.08.2014 року, при цьому просив здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2013 роки.

Між тим, суд апеляційної інстанції, враховуючи дату звернення позивача до суду першої інстанції 26.08.2014 року вважає за необхідне зазначити:

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач в позові зазначив, що він в квітні 2013 року подав адміністративний позов до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з вимогою стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за період 2010-2012 роки, при цьому не отримав жодної відповіді щодо розгляду вказаного позову.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне: матеріали справи не містять доказів про які зазначає позивач.

Отже, причину, яка б свідчила про поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем не підтверджено. Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що строк позовної давності (про який вказує позивач в запереченнях на апеляційну скаргу) не є строком звернення до адміністративного суду.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інш. Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996р., "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980р.).

Також слід зазначити, що поважними визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду першої інстанції з адміністративним позовом, та відсутність поважності причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги за період за 2010-2013 роки слід залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Суд першої інстанції порушив вимоги ст. 99, 100 КАС України не застосувавши строки звернення до адміністративного суду, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з залишенням позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст. 99, 100, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 205 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради - задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення - скасувати.

Позовні вимоги за період з 2010 по 2013 рік залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвала суду відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна