Справа № 804/1467/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р. Справа № 804/1467/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Царікової О.В.

секретаря судового засідання Червяченка Д.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

за участю представника позивача: ОСОБА_2,

за участю представника відповідача -1: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобовязання виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 16 грудня 2014 № 490 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з п.п. «є» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, зобовязання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді помічника чергового ізолятору тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, зобовязання Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2014.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 16 грудня 2014 № 490 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з п. п. «є» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України є протиправним та незаконним, а підстави, наведені у вищенаведеному наказі про звільнення та встановлені за результатами службового розслідування за фактом втечі заарештованих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з ІТТ Марганецького міського відділу від 10.12.2014, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Відповідач - 1 заперечив проти заявленого адміністративного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Відповідач зазначив, що службовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1 було допущено порушення службової дисципліни, що виразилося у неналежному виконанні службових обовязків, порушенні п.п. 2.12.3, 2.19.2 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 дск, у частині невжиття вичерпних заходів 05.12.2014 щодо недопущення проникнення у камери заборонених предметів, що у подальшому призвело до втечі заарештованих осіб з ІТТ Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. Таким чином, на думку відповідача, позивачем було скоєно проступок не сумісний з перебуванням останнього в органах внутрішніх справ.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 28.01.2015.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 у цій справі суд здійснив заміну первинного відповідача - 1 Начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на належного відповідача у справі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі Марганецький міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в якості відповідача - 2 у справі.

Відповідач - 2 надав до суду заперечення проти адміністративного позову, які містяться в матеріалах справи. Відповідач - 2 зазначив, що ОСОБА_1 скоїв проступок не сумісний із перебуванням в ОВС, оскільки спеціальні юридичні та моральні норми ставлять підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника міліції, а тому підстави для поновлення позивача на службі в ОВС відсутні. Відповідач - 2 наголосив на тому, що при накладенні на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади ГУМВС України в Дніпропетровській області останнє діяло в межах повноважень та в спосіб, передбачений чинним законодавством. Також, відповідач - 2 просив здійснювати розгляд справи за відсутності повноважного представника Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_1 наказом Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 03.11.2009 № 244о/с по особовому складу був призначений помічником чергового ізолятору тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Марганецького міського відділу.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 16.12.2014 № 490о/с позивач був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за п. 63 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Підставами винесення вказаного наказу стали висновки службового розслідування за фактом втечі заарештованих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з ІТТ Марганецького міського відділу від 10.12.2014.

Вищенаведеними висновками було встановлено, що 05.12.2014 о 14:51 на обмінний пункт залізничної станції «Марганець» із Дніпропетровського слідчого ізолятору, згідно із заявкою судді Марганецького міського суду Янжули О.С., були етаповані плановою залізничною вартою 9 заарештованих, серед яких: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Цього ж дня близько 15:05 останніх, конвоєм було доставлено до ізолятору тимчасового тримання Марганецького міського відділу, де спільно з працівниками ІТТ, зокрема і ОСОБА_1, перед поміщенням у камери проведено обшук арештованих та їх речей. Під час обшукових заходів заборонених речей та сторонніх предметів виявлено не було. Наступного дня, тобто 06.12.2014 у період з 16:55 до 17:35, з прогулянкового дворику ізолятору тимчасового тримання Марганецького міського відділу, шляхом перекусу металевого перекриття зверху, здійснили втечу заарештовані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 З місця події було вилучено фрагмент металевої решітки зі слідами перекусу, особисті речі утримуваних втікачів, серед яких особистий зошит ОСОБА_4, а також мобільний телефон «Самсунг» без сім - картки, який знаходився під фальшдном дорожньої сумки, зарядний пристрій до мобільного телефону, шприци, медикаменти та інше. Силами УКР ГУМВС відпрацьовано 6 камер ІТТ шляхом бесіди з утримуваним спецконтингентом та за результатами отримано інформацію про причетність до втечі гр. ОСОБА_8 Під час допиту гр. ОСОБА_8 останній надав свідчення про те, що після погроз по телефону з боку ОСОБА_9, він допоміг останньому скоїти втечу з ІТТ Марганецького міського відділу.

З особистих пояснень позивача вбачається, що 05.12.2014 о 08:00 він заступив на добове чергування помічником чергового по ІТТ. Близько 15:20 цього ж дня до спецустанови було доставлено 9 осіб, серед яких заарештовані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Спільно із начальником ІТТ молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 у кімнаті для проведення обшуку проводилися обшукові заходи прийнятого спецконтингенту. У ході проведення обшукових заходів ОСОБА_4 заборонених предметів та речей виявлено не було. У подальшому ОСОБА_4 з постільною білизною та речами особистої гігієни поміщено до камери № 1. Пізніше останній попросив свою сумку, з метою очищення її від бруду. Перед тим, як видати заарештованому сумку, позивач ще раз її перевірив, та у ході перевірки встановив, що сумка була порожня та без прихованих карманів. До закінчення ОСОБА_1 несення служби до камери спецустанови будь-які особи не заходили.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Також, відповідно пункту 23 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до підпункту «є» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку;повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби (статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Частиною 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, якою визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до п. 2.12.3 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 дск ( далі Інструкції), для забезпечення режиму тримання та пропускного режиму в ІТТ черговий (помічник чергового) зобовязаний забезпечувати прийняття й ретельний огляд речей, продуктів, посилок, не допускати проникнення в камери заборонених предметів і листів.

Згідно п. 2.19.2 вищенаведеної Інструкції вивідний підпорядковується начальникові ІТТ, черговому та його помічникові. Він зобовязаний проводити обшук затриманих і взятих під варту осіб кожного разу при їх виведенні з камер і при поверненні до них, ретельно оглядати їх перед черговим виведенням у дворик для прогулянок, у кабінети для проведення слідчих дій, кімнат для побачень, санпропускник, коридори та інші приміщення ІТТ; вилучати виявлені в них предмети й речі, які можуть бути використані для протиправних дій (нападу або втечі, для обміну інформацією з іншими особами, тощо) доповідати черговому й начальникові ІТТ про недоліки в обладнанні приміщень ІТТ, про несправність охоронної й тривожної сигналізації, освітлення й засобів звязку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 в порушення п. п. 2.12.3, 2.19.2 Інструкції видав заарештованому ОСОБА_4 для зберігання в камері сумку, чим не забезпечив належного прийняття та ретельного огляду речей затриманих та допустив проникнення в камери заборонених предметів, що не спростовано самим позивачем під час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведені положення Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 дск та встановлені висновками службового розслідування за фактом втечі заарештованих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з ІТТ Марганецького міського відділу від 10.12.2014 обставини щодо допущення ОСОБА_1 проникнення у камеру заборонених предметів, що у подальшому призвело до втечі заарештованих осіб з ІТТ Марганецького міського відділу, суд дійшов висновку, що позивачем було допущено порушення службової дисципліни.

Посилання позивача на те, що він отримав усний наказ від начальника ІТТ ОСОБА_10 про надання заарештованому гр. ОСОБА_4 сумки, в якій в подальшому були виявлені заборонені речі, не беруться судом до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами. Більш того, як встановлено судом, про зазначені обставини позивач не повідомляв під час надання власноручних письмових пояснень від 08.12.2014, наданих ним в межах проведення службового розслідування.

Доводи позивача про те, що відповідачем незаконно застосовано до нього найсуворіший захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з ОВС є безпідставними, з огляду на те, що допущення втечі заарештованих з ізолятору тимчасового тримання, на думку суду, є проступком не сумісним з перебуванням в органах внутрішніх справ та таким, що створює небезпеку для безпечного функціонування громадянського суспільства.

Більш того, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 13.03.2006 склав присягу працівника органів внутрішніх справ України, де зобовязався, зокрема, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, з високою відповідальністю виконувати службовий обовязок, вимоги статутів і наказів, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби внутрішніх справ відповідач - 1 діяв в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що позивачем не спростовано та не надано доказів на спростування обставин, встановлених висновками службового розслідування та матеріалами вказаної справи, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 16.12.2014 № 490 о/с, поновлення на роботі, зобовязання виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу відсутні, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобовязання виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2015 року.

Суддя

ОСОБА_11