Справа № 644/11167/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 р.Справа № 644/11167/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.12.2014р. по справі № 644/11167/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова

про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася з позовом до відповідача, в якому просила визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова включити в грошове забезпечення, з якого розраховується пенсія державного службовця, суму матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати та зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі з дня призначення пенсії, тобто з 01.06.2007 року зробити перерахунок пенсії з врахуванням розміру вказаних виплат.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15.12.2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова включити в грошове забезпечення, з якого розраховується пенсія державного службовця ОСОБА_1 суму матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова від 11.03.2014 року про відмову провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова з 07.03.2014 року зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням розміру вказаних виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати, що містяться в довідці №227/3/20-36-05-29 від 05.03.2014 року. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову змінити та задовольнити позовні вимоги.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначені апеляційні скарги розглядаються в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_1 з 25.04.2002 року перебуває на обліку в УПФУ Орджонікідзевського району м.Харкова та отримувала пенсію по інвалідності, а з 04.06.2007 року їй на підставі поданої заяви була призначена пенсія за віком як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу».

07.03.2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії (а.с.28) та для перерахунку пенсії надала до УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова довідку №277/3/20-36-05-29 від 05.03.2014 року про складові заробітної плати, яка включає індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.(а.с.7-8).

Однак УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова не врахувало вказану довідку та прийняло рішення №11 від 11.03.2014 року про відмову в перерахунку пенсії на підставі довідки№277/3/20-36-05-29 від 05.03.2014 року (а.с.9-10).

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернулась до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмову Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова включити в грошове забезпечення, з якого розраховується пенсія державного службовця суму матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати ОСОБА_1 слід визнати неправомірною та зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі з 07.03.2014 року (тобто з дня звернення за перерахунком, а не з дня видачі довідок про заробітну плату та дня призначення пенсії) зробити перерахунок пенсії з врахуванням розміру вказаних виплат.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, рішення відповідача з відмови у врахуванні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати є протиправним.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11).

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційних скарг не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 183-2, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.12.2014р. по справі № 644/11167/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.