Справа № 136/69/15-а
Суддя: Мочульська Л. Т.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/69/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" січня 2015 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Мочульська Л.Т. розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Липовецької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати та виплатити допомоги на оздоровлення за 2014 рік, -

в с т а н о в и в:

14.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Липовецької районної державної адміністрації, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за 2014 рік щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії в розмірі меншому ніж встановлено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, просив зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Липовецької районної державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії в розмірі, встановленому ч.4 ст. 48 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" тобто у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та провести відповідні доплати з урахуванням виплечених сум .

Позовні вимоги обґрунтовані законодавчо визначеним правом позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, відновленої згідно рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Відповідач заперечував проти стягнення з нього грошових коштів, вказуючи на правомірність своїх дій щодо виплати допомоги в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 № 562.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд вважає за можливе ухвалити рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 5 лютого 1993 року, та одержує соціальні виплати згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 вказаного Закону, за 2014 рік здійснено відповідачем у розмірі 100,00 грн. як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 № 562, про що позивача повідомлено листом №01-Б-124 від 18.12.2014.

Дії відповідача щодо нарахування та виплати одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, в розмірі, меншому ніж встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції станом на момент здійснення виплат за визначений позивачем період щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 05 № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірним, оскільки означена постанова з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 суперечить положенням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що у 2014 році норми і положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Проте, з 22 травня 2008 року по 2014 рік включно нормативні акти Кабінету Міністрів України щодо встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не приймалися.

Таким чином суд доходить висновку, що у 2014 році при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, відповідач повинен керуватися приписами ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відсутність грошових коштів на виплату допомоги на оздоровлення в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання цієї допомоги. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу допомогу на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та поклала виконання цього обов'язку на органи соціального захисту населення за місцем проживання позивача, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.162 КАС України, з метою захисту прав фізичної особи - позивача, суд вважає, що позовні вимоги, пред'явлені за 2014 рік, є правомірними і підлягають задоволенню шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної разової допомоги на оздоровлення згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням здійснених за вказаний період фактичних виплат, внаслідок чого позовні вимоги належить задовольнити .

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 - 163, 183-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Липовецької районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в розмірі меншому ніж встановлено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Липовецької районної державної адміністрації провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням здійснених за вказаний період фактичних виплат.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Вінницького апеляційного адміністративного суду через через Липовецький районний суд, Вінницької області.

Суддя:Л. Т. Мочульська