Справа № 823/60/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року справа № 823/60/15

16 год. 15 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Демченко Н.Ю.,

представників позивача: Ситнік В.І. (згідно з довіреністю), Ястребової О.В. (згідно зі статутом),

представника відповідача - Павленко М.В. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Сфера-Пласт» до державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2015 приватне підприємство «Сфера-Пласт» (далі-позивач) звернулось у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі-відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (далі - ППР) від 08.08.2014 № і №.

Позов мотивовано тим, що податковий орган за результатами перевірки безпідставно зробив висновок про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Тенза-Ліга» та не взяв до уваги наявні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності, якими вони підтверджуються. Позивач вказав на неповне дослідження податковим органом таких документів, що призвело до прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідач проти позову заперечував на тій підставі, що оскаржувані рішення прийняті законно у зв'язку з виявленими під час перевірки недоліками складання первинно-бухгалтерських документів, відсутністю доказів реального виконання робіт за правовідносинами позивача з ТОВ «Тенза-Ліга». Крім того відповідач зазначив, що за результатами проведення перевірки контрагента не підтверджено реальність здійснення ним господарських операцій з контрагентами, у тому числі з позивачем. Тому відповідач вважає, що господарські операції зафіксовано лише на папері без реального виконання з метою отримання податкової вигоди.

У судових засіданнях представники сторін підтвердили свої правові позиції у спорі.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі у їх взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувані ППР скасуванню, у зв'язку з таким.

Приватне підприємство «Сфера-Пласт» є юридичною особою з 10.10.2008 ().

З письмових доказів у справі суд встановив, що на підставі наказу від 11.07.2014 №1118 службовою особою відповідача проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за грудень 2013 року за взаємовідносинами з ТОВ «Тенза-Ліга». Під час перевірки виявлено порушення позивачем вимог пунктів 138.1., 138.2. ст.138, підп.. 139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік на загальну суму 522500,00грн.; а також вимоги пунктів 198.1., 198.3., 198.6. ст.198, пунктів 201.1., 201.2. ст.201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за грудень 2013 року на загальну суму 550000,00грн.

За результатами перевірки складено акт від 25.07.2014 №260/23-01-22-05/35492967 (далі - акт перевірки), на підставі якого відповідач прийняв оскаржувані ППР від 08.08.2014: №, яким позивачу збільшено розмір грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 825000,00грн. (550000,00грн. - основний платіж та 275000,00грн. - штрафна (фінансова) санкція); №, яким позивачу збільшено розмір грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 783750,00грн. (522500,00грн. - основний платіж та 261250,00грн. - штрафна (фінансова) санкція).

Суд вважає ППР від 08.08.2014 № неправомірним з огляду на таке.

Згідно з даними акту перевірки відповідач донарахував податок на прибуток та застосував штрафні санкції за неправомірне формування позивачем валових витрат за господарськими операціями з ТОВ «Тенза-Ліга». До висновку про неправомірність формування валових витрат відповідач дійшов у зв'язку із встановленням дефектів складання первинних бухгалтерських документів за правовідносинами з вказаним контрагентом, а саме: порушено порядок заповнення актів виконаних робіт в частині неврахування вартості виконаних робіт з початку року до звітного місяця. Водночас, таке посилання не підтверджене належними доказами та не має правового підгрунтя.

З акту перевірки вбачається врахування відповідачем результатів проведення перевірки вказаного контрагента позивача про те, що не підтверджено реальність здійснення ним господарських операцій зі своїми контрагентами, у тому числі з позивачем. Врахування цих висновків суд вважає необгрунтованим з огляду на рішення Європейського суду "Булвес проти Болгарії", відповідно до якого одна особа не може нести відповідальність за порушення іншої. Крім того, судовими рішеннями в адміністративній справі №826/6922/14 визнано протиправними дії податкового органу щодо проведення вказаної перевірки ТОВ "Тенза Ліга".

Правове регулювання формування підприємством витрат визначене такими нормами ПК України.

Відповідно до підп.14.1.27. п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1. ст.138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування згідно з п.138.2. ст.138 ПК України, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Використання виконаних ТОВ «Тенза-Ліга» робіт у господарській діяльності позивача та їх економічна обґрунтованість підтверджена необхідністю виконання останнім підрядних робіт на об'єктах: «Реконструкція парку-пам'ятки садово-паркового мистецтва 19 ст., прилеглої території до маєтку П.В. Енгельгарда та оновлення експозиції музею Т.Г. Шевченка у с. Будище Звенигородського району»; «Реконструкція (друга черга) Нижнього парку Шевченківського національного заповідника в м. Каневі Черкаської області», - згідно з договорами будівельного підряду від 12.08.2013 №1 та 05.12.2013 №3 відповідно, укладеними позивачем з Департаментом капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації, та проектно-кошторисною документацією.

Суд встановив, що сума перевірених податковим органом валових витрат позивача підтверджується актами виконаних робіт, виписаних до договорів субпідряду від 02.12.2013 №02-12/1 та від 10.12.2013 №10-12/1, укладеними з ТОВ «Тенза-Ліга», а саме:

- на виконання робіт «Реконструкція парку-пам'ятки садово-паркового мистецтва 19 ст., прилеглої території до маєтку П.В. Енгельгарда та оновлення експозиції музею Т.Г. Шевченка у с. Будище Звенигородського району» актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (том 1 а.с.175-285) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 (том 2 а.с.56-115);

- на виконання робіт «Реконструкція (друга черга) Нижнього парку Шевченківського національного заповідника в м. Каневі Черкаської області» актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (том 2 а.с.1-55, 116-166) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 (том 2 а.с.167-221).

Вищевказані первинні бухгалтерські документи до зазначених договорів належним чином оформлені, містять інформацію про вид, кількість та місце виконання робіт, дані про осіб, що безпосередньо брали участь у господарських операціях, а також інші обов'язкові реквізити, які передбачені нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон України № 996-XIV) первинний документ - це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Він згідно зі ст.9 цього закону є підставою для бухгалтерського обліку.

Ч.2 ст.3 Закону України № 996-XIV встановлює, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Ст.4 Закону України № 996-XIV встановлений принцип превалювання сутності над формою, тобто, операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Отже, бухгалтерські документи є первинними і дають право на формування витрат у разі реального здійснення операцій з відповідним контрагентом.

Обов'язковими реквізитами первинних документів відповідно до п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (далі - Положення №88), є: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд встановив, що будівництво житлових і нежитлових будівель та діяльність у сфері архітектури є основними видами діяльності ТОВ «Тенза-Ліга» і він має відповідну ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Роботи позивачем частково оплачені, а сума заборгованості відображена в бухгалтерському обліку позивача на бухгалтерських рахунках.

Суд звернув увагу, що передача матеріалів від позивача зазначеному контрагенту для виконання будівельних робіт підтверджується актами прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей (том 4 а.с.226-255).

Крім того, виконання субпідрядних робіт цим контрагентом на вищевказаних об'єктах будівництва погоджено з Департаментом капітального будівництва Черкаської ОДА згідно з протоколами погодження залучення субпідрядних організацій від 21.11.2013 №1, від 12.12.2013 №2 та 02.11.2013 №3.

Доводи відповідача стосовно того, що ТОВ «Тенза-Ліга» з урахуванням кількості працівників не могло виконати будівельні роботи, суд не взяв до уваги, оскільки вищевказаними договорами на виконання робіт не встановлено заборони залучення інших субпідрядних організацій для їх виконання. З даних податкової звітності цього контрагента вбачається відображення господарських операцій з іншими підприємствами.

Наявність відкритого кримінального провадження, порушеного за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Тенза-Ліга», суд вважає недостатнім доказом для висновків про безтоварність операцій з позивачем. Станом на час прийняття оскаржуваних ППР та судового розгляду цієї справи відсутні вироки стосовно службових чи посадових осіб позивача чи його контрагента стосовно фіктивного підприємництва чи ухилення від сплати податків.

Пунктом 83.1 ст. 83 ПК України передбачено, що для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

З акту перевірки вбачається врахування відповідачем даних протоколу допиту як свідка керівника ТОВ "Тенза Ліга", однак суд вважає його неналежним доказом складання документів для отримання податкової вигоди.

Посилання в акті перевірки на відсутність печаток на договорі спростовано її наявністю на доданих суду копіях.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав жодного належного доказу в обґрунтування відсутності у контрагента позивача основних засобів та матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності.

Суд встановив відсутність підстав для обгрунтованих сумнівів у тому, що правочини не відбувались. Тому вважає передчасними такі висновки відповідача. У зв'язку з цим ППР від 08.08.2014 № є неправомірним та підлягає скасуванню.

ППР від 08.08.2014 № суд вважає неправомірним, з огляду на таке.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Суд зауважує, що право на формування податкового кредиту виникає у разі реального здійснення правочинів відповідно до вимог ст.198 ПК України. Формування податкового кредиту за рахунок безпідставного віднесення на витрати відповідних сум за договірними зобов'язаннями є необґрунтованим.

Пунктом 83.1 ст. 83 ПК України передбачено, що для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно з підп. «а» пункту 198.1 ст. 198 ПК України у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. (пункт 198.3 ст.198 ПК України).

Підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є видана на вимогу покупця платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг податкова накладна. Вимоги до обов'язкових реквізитів для ПН визначені ст.201 ПК України. Вона є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Суд встановив, що взяття податкового кредиту за правочинами з ТОВ «Тенза-Ліга» підтверджено податковими накладними (далі - ПН) (том 1 а.с.35-92), що оформлені належним чином, підписані керівником. Порушень при їх оформленні судом не виявлено. На час їх складання позивач та його контрагент були зареєстрованими як платники ПДВ.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та вищенаведені норми податкового законодавства, суд дійшов висновку, що ППР від 08.08.2014 № є неправомірним та підлягає скасуванню.

Зважаючи, що інших обставин, які би свідчили про нереальність господарських правочинів, відповідач не навів і судом не встановлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки суд не вбачає порушень позивачем вимог податкового законодавства в частині формування податкового кредиту, застосування до нього штрафних санкцій є неправомірним

Відповідно до п. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи розмір сплаченого судового збору за подання адміністративного позову і обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку повернути судовий збір на користь позивача з Державного бюджету в розмірі 487,20грн.

Керуючись ст.ст. 2, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов приватного підприємства «Сфера-Пласт» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 08.08.2014 № та №.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Сфера-Пласт» () судовий збір за подання цього позову в сумі 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 20.02.2015