Справа № 361/496/15-а
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/496/15-а
провадження № 2-а/361/77/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області (далі - Броварський МВ), у якому просив:

1 - визнати неправомірними дії Броварського МВ щодо надання йому довідки № 20 від 17 січня 2012 року про грошове забезпечення за роботу в третій зоні небезпечності (у зоні відчуження у місті Прип'ять) за період з 26 по 29 квітня 1986 року без урахування виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення;

2 - зобов'язати Броварський МВ провести розрахунок його грошового забезпечення колишнього старшого лейтенанта міліції, дільничного інспектора Броварського МВ згідно із вимогами постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс за роботу в третій зоні небезпечності (у зоні відчуження в місті Прип'ять) за період

з 26 по 29 квітня 1986 року із урахуванням одноразової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 630 крб., добових у розмірі 3,50 крб., коштів на харчування

в розмірі 2,85 крб. та заробітної плати в розмірі 136 крб. за квітень 1986 року із урахуванням коефіцієнту 5;

3 - зобов'язати Броварський МВ на підставі проведеного розрахунку осучаснити його та стягнути на його користь недоплачену одноразову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в третій зоні небезпечності (у зоні відчуження в місті Прип'ять) за період з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та спеціальним званням;

4 - зобов'язати Броварський МВ надати йому довідку про його перераховане грошове забезпечення відповідно до вимог постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс за роботу в третій зоні небезпечності (у зоні відчуження в місті Прип'ять) за період з 26 по 29 квітня 1986 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорії, інвалідом ІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на пільги, встановлені законодавством України.

01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Даною постановою передбачено проведення перерахунку та осучаснення пенсій особам, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та визнані інвалідами, і встановлено, що пенсії за бажанням цих осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної ними за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках,

у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 26 по 29 квітня 1986 року він перебував на службі на посаді дільничного інспектора Броварського МВ у званні старшого лейтенанта міліції. Його посадовий оклад становив 90 крб., оклад за спеціальним званням - 110 крб. За чотири дні знаходження в зоні відчуження у місті Прип'ять він отримав радіаційну дозу опромінення 34,35 бер та йому була виплачена заробітна плата в розмірі 136 крб.

Згідно із розпорядженнями Ради Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" від 17 травня 1986 року № 964-рс, "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС" від 23 травня 1986 року № 1031-рс, постановою Ради Міністрів Української PCP і Української Республіканської

Ради професійних союзів "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища"

від 10 червня 1986 року № 207-7 його заробітна плата за час перебування в зоні відчуження повинна обчислюватися в п'ятикратному розмірі. Також йому мали виплачувати одноразову винагороду в розмірі 630 крб., добові в розмірі 3,50 крб. та кошти на харчування із розрахунку 2,85 крб. на добу, які не нараховувались та не виплачувались.

Виходячи з наведеного, розрахунок його грошового утримання має бути здійснений із урахуванням виплати коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження організму в розмірі 630 крб., добових у розмірі 3,50 крб., коштів на харчування із розрахунку 2,85 крб. на добу та отриманої заробітної плати в розмірі 136 крб.

У довідці № 20 від 17 січня 2012 року про його заробітну плату в зоні відчуження, наданій для перерахунку пенсії, відповідач Броварський МВ зазначив лише про отриману ним заробітну плату в розмірі 136 крб. Інші вказані вище суми одноразової винагороди, добових та коштів на харчування зазначені не були.

11 грудня 2014 року він звернувся до Броварського МВ із заявою про видачу йому довідки з урахуванням зазначених виплат. Проте відповідач довідку йому не видав і повідомив його листом про те, що така довідка на підставі розрахункових даних йому уже видавалася, що не відповідає дійсності, оскільки довідка для перерахування розміру пенсії з урахуванням усіх вказаних вище виплат за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження не видавалась.

Дії відповідача Броварського МВ щодо відмови у видачі йому такої довідки суперечать вимогам законодавства та порушують його права, тому він змушений був звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача Броварського МВ Середюк О.О. у суд теж не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову, у яких просить залишити позовну заяву ОСОБА_3 на підставі ст. 100 КАС України без розгляду, посилаючись на пропуск ним строку звернення до адміністративного суду, оскільки після розсекречення ще у 2001 році вказаних у позовній заяві нормативно-правових актів позивач міг вжити всіх передбачених законом заходів для захисту свого порушеного права.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно з 01 квітня 2005 року, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У період з 26 по 29 квітня 1986 року позивач, старший лейтенант міліції ОСОБА_3, проходячи службу в Броварському МВ на посаді дільничного інспектора, приймав участь в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, знаходився в ІІІ зоні небезпечності в місті Прип'ять та отримав дозу радіоактивного опромінення 34,35 бер, що підтверджується карткою доз радіоактивного опромінення, маршрутним листом № 15/С-189.

Відповідно до довідки № 20 від 17 січня 2012 року, виданої Броварським МВ, на той час посадовий оклад дільничного інспектора старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 становив 90 крб., оклад за спеціальним званням - 110 крб. За чотири дні роботи в ІІІ зоні відчуження позивачу виплачена фактична заробітна плата, із якої визначається пенсія, у розмірі 136 крб. із застосуванням коефіцієнта 4, хоча у довідці вказано, що застосовується коефіцієнт 5.

У ст. ст. 21, 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

За змістом ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" в залежності від рівня радіоактивного забруднення території були введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трьохкратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Зазначені норми оплати роботи в зонах небезпечності поширювались також на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

Згідно із ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання" від 14 січня 1998 року основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи,

не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення досягає 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей.

Відповідно до примітки до ст. 5 цього Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Виходячи з наведеного, позивач ОСОБА_3, будучи особою офіцерського складу органів внутрішніх справ, виконуючи у період з 26 по 29 квітня 1986 року службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, знаходячись в ІІІ зоні небезпечності та отримавши гранично допустиму дозу радіації 34,35 бер., мав право на отримання грошового забезпечення за 4 дні у п'ятикратному розмірі, тобто із застосуванням саме коефіцієнту 5, та одноразової винагороди в розмірі трьох місячних окладів за посадою і спеціальним званням у сумі 600 крб. ((90 + 110) х 3).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих,

які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, МВС було дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок проводився в межах фонду заробітної плати МВС. Крім того, МВС, Мінсоцзахисту було доручено призначати і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з цим розпорядженням грошового утримання.

Постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзного Центрального Комітету Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" керівникам підприємств та організацій було надано право проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам і посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок та окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Дана постанова передбачала виплату військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі.

Крім того особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ мали виплачувати добові та забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.

Відповідно до п. 2 постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Республіканської Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року № 207-7 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища" міністерствам і відомствам було дозволено виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, військовозобов'язаним, призваних на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, добові в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечувати їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) та безкоштовним житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 за 4 дні перебування в ІІІ зоні небезпечності, крім перерахунку грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5 та одержання винагороди в розмірі 600 крб., мав також право на отримання за вказані дні добових у розмірі 3 крб. 50 коп.

Виплачувати зазначеним особам кошти на харчування із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу вказаною постановою від 10 червня 1986 року № 207-7 не передбачалось.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та

умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС від 31 грудня 2007 року № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в ІІІ зоні небезпечності в період з 26 по 29 квітня 1986 року та отримав гранично допустиму дозу радіації, він мав право на виплату йому за ці дні добових у розмірі 3 крб. 50 коп., одноразової винагороди в розмірі 600 крб. та перерахунок його грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5, тому позовні вимоги щодо включення цих сум у довідку є обґрунтованими.

З метою захисту прав позивача від порушень з боку відповідача, суд вважає необхідним зобов'язати Броварський МВ включити зазначені суми в довідку ОСОБА_3 про заробітну плату за період з 26 по 29 квітня 1986 року та видати йому таку довідку з урахуванням цих сум.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про включення у вказану довідку коштів на харчування із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу задоволенню не підлягають, оскільки згідно із постановою Ради Міністрів Української PCP та Української Республіканської Ради професійних союзів

від 10 червня 1986 року № 207-7 міністерствам і відомствам було дозволено забезпечувати працівників безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу, а не виплачувати їм дану суму коштів.

Не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_3 щодо осучаснення перерахунку та стягнення на його користь з Броварського МВ недоплаченої одноразової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в ІІІ зоні небезпечності за період з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та спеціальним званням, оскільки доказів невиплати йому цієї винагороди позивачем суду не надано.

Безпідставними є також вимоги про визнання неправомірними дій Броварського МВ щодо надання позивачу довідки № 20 від 17 січня 2012 року про грошове забезпечення за роботу в ІІІ зоні небезпечності за період з 26 по 29 квітня 1986 року без урахування виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіації.

У ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів того, що у 2012 році ОСОБА_3 звертався до Броварського МВ із заявою про включення у довідку про заробітну плату коштів за отриману гранично допустиму дозу радіації, позивач суду не надав, тому дати належну оцінку діям відповідача щодо невключення у зазначену вище довідку даної виплати не вбачається можливим.

Суд встановив, що із заявою про включення у довідку про заробітну плату одноразової винагороди, добових, коштів на харчування та заробітної плати із застосуванням коефіцієнта 5 за період перебування в ІІІ зоні небезпечності за період з 26 по 29 квітня 1986 року позивач звернувся до відповідача 11 грудня 2014 року.

У задоволенні даної заяви ОСОБА_3 листом від 17 грудня 2014 року за № С-1273 Броварський МВ відмовив, після чого позивач у січні 2015 року звернувся до суду.

Посилання представника відповідача Середюк О.О. на те, що ОСОБА_3 пропустив встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду, безпідставні, оскільки про порушення своїх прав та не включення вказаних вище сум у довідку про заробітну плату позивач дізнався саме у грудні 2014 року.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 159 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Броварський МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 26 по 29 квітня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постанови Ради Міністрів Української РСР та Української Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року № 207-7 за роботу в ІІІ зоні небезпечності (зоні відчуження в м. Прип'ять) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову винагороду в розмірі 600 крб., добові в розмірі 3 крб. 50 коп. і заробітну плату за цей період, обчислену із застосуванням коефіцієнта 5, та надати йому довідку із урахуванням вказаних сум.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І. М.