Справа № 804/19379/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі,-
Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь», в якій просила суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває в податковій заставі.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не з'явився, але надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, в якому також просив задовольнити пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте його представник у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву та заяв про відкладення розгляду справи не надавав.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до ст.285 цього Кодексу базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
На виконання вищеозначених законодавчих вимог відповідачем були подані до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області:
- податкова декларація з плати за землю (земельний податок або орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2013 рік від 30.12.2013р., в якій відповідачем самостійно визначено розмір грошового зобов'язання з орендної плати на 2013 рік на загальну суму 2129388,84грн., з яких за період січень - грудень 2013 року до сплати підлягає по 177449,07грн. за кожний місяць (а.с.13-14).
З огляду на приписи п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, податкові зобов'язання з орендної плати за землю, самостійно визначені ТОВ «Світязь» в означених вище податкових деклараціях, є узгодженими.
Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Так, згідно п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При цьому нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Означена сума пені підтверджується її розрахунком, наданим позивачем (а.с.56-58).
Також судом встановлено, що Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено дві камеральні перевірки щодо неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності ТОВ «Світязь» з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, за результатами яких складено акти від 17.04.2013 р. №1676/15-4/13459591 та від 23.09.2014р. №3335/15-04/13459591, якими зафіксовано, що відповідачем не було подано у строки, встановлені чинним законодавством України податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2013 рік терміном подання 20.02.2013р. та за 2014 рік терміном подання 20.02.2014р. (а.с.62-63,65-66).
При цьому п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Доказів оскарження відповідачем вищеозначених податкових повідомлень-рішень в судовому чи адміністративному порядку суду не надано, отже, визначені ними суми штрафних санкцій є узгодженими.
Самостійно відповідачем сума грошових зобов'язань, визначених цими податковими повідомленнями-рішеннями, не сплачена.
Разом з тим, судом встановлено, що у зв'язку із несплатою ТОВ «Світязь» наявного у нього податкового боргу, контролюючий орган вже звертався до суду із позовом про стягнення з нього цього боргу у судовому порядку.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2014р. в адміністративній справі №804/2150/14 за позовом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до ТОВ «Світязь» про стягнення податкового боргу позовні вимоги було задоволено повністю та стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ « Світязь», кошти в рахунок оплати податкового боргу у розмірі 2024213,99грн. (а.с.50-52).
При цьому з означеного судового рішення вбачається, що податковий борг у сумі 2024213,99грн., що стягувався з ТОВ «Світязь», складається із:
- заборгованості ТОВ «Світязь» зі сплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань з орендної плати за землю згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік від 30.12.2013р., в загальній сумі 1951939,77грн. за січень-листопад 2013 року;
Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2014р. в адміністративній справі №804/2150/14 набрала законної сили 14.10.2014р. відповідно до приписів ст.254 КАС України після перегляду в апеляційному порядку (а.с.48,49,53-55).

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2014р. в адміністративній справі №804/4802/14 за позовом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до ТОВ «Світязь» про стягнення податкового боргу позовні вимоги було задоволено повністю та стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ « Світязь», кошти в рахунок оплати податкового боргу у розмірі 177449,07грн. (а.с.46-47).

Як вбачається з цього судового рішення, податковий борг у сумі ТОВ «Світязь» у сумі 177449,07грн. є заборгованістю відповідача зі сплати самостійно задекларованого грошового зобов'язання з орендної плати за землю згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік від 30.12.2013р. за грудень 2013 року.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2014р. в адміністративній справі №804/4802/14 відповідно до приписів ст.254 КАС України набрала законної сили 20.11.2014р. (а.с.45,46-47).

На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2014р. у справі №804/2150/14 на відкриті банківські рахунки ТОВ «Світязь» виставлено інкасові доручення, які повернені без виконання згідно п.2.18 глави 2 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», у зв'язку із відсутністю коштів на розрахункових рахунках ТОВ «Світязь» (а.с.15-17).

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.95.1, п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Порядок погашення суми податкового боргу платника податків за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, та визначення податкової застави і порядку її застосування, встановлені приписами п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14, ст.88 та ст.89 Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України встановлено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Так, пунктами 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового Кодексу України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п.89.1-п.89.2 ст.89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно п.89.3 ст.89 Податкового Кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

На виконання наведених приписів закону заступником начальника Лівобережної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області Шульгою А.А. прийнято рішення від 23.01.2013р. №16562/10-19-135 про опис майна у податкову заставу ТОВ «Світязь»

Податковим керуючим складено акт опису майна ТОВ «Світязь» від 18.02.2013р. №4909/10/19-135 на загальну суму 810914,00 грн. (а.с.60).

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено право органу державної податкової служби на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно абз.2 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, так як податковий борг відповідачем у сумі 2201671,54 грн. не сплачений, а на розрахункових рахунках підприємства відсутні кошти, за рахунок яких можна було б погасити цей борг.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, - задовольнити.

Надати дозвіл на погашення суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світязь» (, вул. Сучкова, буд. 2А, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200) у розмірі 2201671,54 грн. (два міліонна двісті одна тисяча шістсот сімдесят одна гривня п'ятдесят чотири копійки) за рахунок майна, що належить цьому платнику податків та перебуває в податковій заставі.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова