Справа № 487/8721/14-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 487/8721/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Агєєва Л.І.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання недійсним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

03.09.2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання недійсним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що в вересні 2013 року письмово звернувся до відповідача з приводу призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», але отримав відмову з посиланням на відсутність стажу роботи 21 рік, що дає право на призначення пенсії, що і змусило звернутися до суду з даним позовом.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано недійним та скасовано рішення №12 від 01.10.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва зарахувати позивачу до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, повний строк навчання в Українській академії внутрішніх справ, тобто період з 01.08.1992 р. по 01.08.1996р., або 4 роки, як строкову військову службу. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва призначити позивачу, пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, починаючи з 23.09.2013р., тобто з дня звернення до Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 23 вересня 2013 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва №12 від 01.10.2013 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.ст. 50-1, 56 Закону України Про прокуратуру, оскільки відсутній стаж роботи 21 рік, що дає право на призначення пенсії.

Згідно записів трудової книжки, позивач протягом періоду з 01.08.1992 р. по 22.04.1997 р. проходив службу в органах внутрішніх справ м. Вінниці.

Відповідно до довідки Управління МВС України у Вінницькій області від 26.09.2013р. за №2/3541 позивач протягом періоду з 01.08.1992р. по 01.08.1996р. був слухачем Української академії внутрішніх справ.

Згідно листа Національної академії внутрішніх справ від 11.10.2013р. за №46/4840 позивач в період з 01.08.1992р. по 29.06.1996 р. навчався на денній формі навчання в Українській академії внутрішніх справ.

Відповідно диплому серії ЛБ №004785 від 29.06.1996р. позивач закінчив Українську академію внутрішніх справ за спеціальністю - правознавство, кваліфікація юрист.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що термін навчання позивача в Українській академії внутрішніх справ прирівнюється до проходження військової служби та за таких обставин включається до стажу у повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові засади пенсійного забезпечення прокурорів регулюються Законом України « Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

Відповідно до ст.. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач звернувся до пенсійного органу з заявою призначити йому пенсію у відповідності до Закону України «Про прокуратуру». За наслідком розгляду його заяви Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва до вислуги років позивача, що дає право на призначення пенсії згідно ст.. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» зараховано період 01.08.1992-01.08.1996 року - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Українській академії внутрішніх справ.

Таким чином, загальний стаж роботи позивача становить 19 років 0 місяців 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до с. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». При цьому відповідачем зазначено, що стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих становить 16 років 4 місяці та 2 дні.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення додержано норми діючого законодавства та правильно зараховано до стажу вислуги половину строку його навчання у вищому юридичному навчальному закладі, як це передбачено Законом України « Про прокуратуру».

Колегія суддів вважає, що порівняння судом першої інстанції навчання позивача в Українській академії внутрішніх справ з проходженням ним військової служби не відповідає нормам діючого законодавства, за яким позивач звернувся до відповідача, адже законодавець в Законі України « Про прокуратуру» чітко визначив зарахування половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.. 50-1 цього Закону. Посилання суду першої інстанції на інші норми законів, які регламентують порядок проходження служби та зарахування його строків до стажу вислуги, в тому числі на Закон України «Про міліцію», в даному випадку на думку колегії суддів не доречний, так як за цими законодавчими актами позивач не просить призначити йому пенсія, а наполягає на призначенні пенсії у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», який чітко регламентує облік вислуги та який вірно був розрахований працівниками відповідача.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197,198, 202,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання недійсним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,- скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання недійсним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.