Справа № 148/1413/13-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 148/1413/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковганич С.В.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2011 року позивач звернулася до Тульчинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання дій відповідача протиправними; зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу: додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з січня 2011 року, з урахуванням реальної мінімальної пенсії за віком згідно із Законами України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за різницею раніше виплачених сум, стягнувши заборгованість за минулий час, перераховуючи позивачу пенсію надалі відповідно до збільшення прожиткового мінімуму; підвищення пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, згідно зі ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі мінімальної заробітної плати з 02 квітня 2011 року, з урахуванням реальної мінімальної заробітної плати згідно із Законами України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за різницею раніше виплачених сум, стягнувши заборгованість за минулий час, перераховуючи позивачу пенсію надалі відповідно до збільшення розміру мінімальної заробітної плати; сплачувати позивачу в подальшому додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком та підвищення пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, згідно зі ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до збільшення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті недоплаченої додаткової пенсії та доплати позивачу в період до 23.07.2011 року; зобов'язано відповідача провести перерахунок, починаючи з 01.03.2011 року, та виплатити до часу втрати такого права додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов'язано відповідача провести перерахунок позивачу, починаючи з 02.04.2011 року, та виплатити до втрати такого права доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених сум. Вимоги щодо стягнення коштів до початку перебігу строку позовної давності залишено без розгляду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, та часткову доплату за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 4 категорії призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 39 вищевказаного Закону пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить, зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одну мінімальну заробітну плату.

Всупереч вказаним нормам позивачу зазначені доплати виплачувалися частково, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, а не в розмірі, зазначеному у Законі.

З огляду на те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу в порівняні з постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що відповідачем протиправно проводилися виплати в розмірах менших, ніж це передбачено статтями 39, 51 зазначеного Закону.

Проте, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та підвищення за проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" помилково визначив період часу в частині перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за який порушене право позивача підлягає відновленню.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивач просить перерахувати та виплатити їй додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, починаючи з січня 2011 року, а підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру - з 02 квітня 2011 року, оскільки до цього часу позивач була працюючою.

Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулася до суду 18.07.2011 року, відповідно позовні вимоги в частині перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно задовольнити з 18.07.2011 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені з урахуванням ст. 99 КАС України, колегія суддів вважає, що підстави для залишення позовних вимог щодо стягнення коштів до початку перебігу строку позовної давності без розгляду відсутні.

Крім того, в силу вимог ч. 4 ст. 160 КАС України питання про залишення позовної заяви без розгляду вирішується окремим документом (ухвалою).

Оскільки суд першої інстанції обставини справи встановив повно, правові норми, які регулюють відносини сторін, визначив правильно, проте при винесенні постанови у справі помилково застосував норми процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії, - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного фонду у Тульчинському районні Вінницької області перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 18 січня 2011 року по день припинення такого права, з урахуванням фактично виплачених сум".

Абзац 5 резолютивної частини Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року виключити.

В решті постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2014 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.