Справа № 348/2733/14а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Справа № 876/160/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання неправомірною відмову та зобов'язання відповідача зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 07.04.1982 року по 17.08.1994 року як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі, в районах Крайньої Півночі; провести перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з січня 1999 року.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2014 року позов за період з січня 1999 року по 17.05.2014 року включно залишено без розгляду.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу. Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні період роботи ОСОБА_1 з 07.04.1982 року по 31.10.1985 року як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі, з 01.11.1985 року по 17.08.1994 року, як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців починаючи з 01.06.2014 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про залишення позову без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки за оспорюваний період роботи позивач не надав трудових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі, тому нема підстав для зарахування стажу за вищевказаний період у кратному розмірі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058 період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (№ 1908400-67) «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

За приписами наведеної норми (в редакції Закону N 32-V від 26.07.2006 року) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала в Івано-Франківському УБР інженером по глинистих розчинах з 07.04.1982 року (наказ на прийом № 353 від 08.04.1982 року) по 17.08.1994 року ( наказ на звільнення № 831 від 21.07.1994 року) вахтово-експедиційним методом в Західній Сибірі, що стверджується довідкою ПАТ «Укрнафта» від 10.11.2014 року № 10-1840 (а.с. 14).

У жовтні 2014 року позивачка звернулась з заявою до відповідача про перерахунок пенсії (а.с. 11), проте листом їй було відмовлено в такому перерахунку у зв'язку з відсутністю письмових строкових договорів про роботу на Крайній Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с. 12).

За час роботи в Західній Сибірі місячна та річна норми робочого часу ОСОБА_1 відпрацьовувалася. Крім того, остання користувалася пільгами відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (п. 5).

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі, а Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за період його роботи 07.04.1982 року по 31.10.1985 року, з 01.11.1985 року по 17.08.1994 року, оскільки з наданих документів вбачається та не викликає жодного сумніву, що позивач, працюючи в районі Крайньої Півночі користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради України від 10 лютого 1960 року.

Колегія суддів відхиляє висновок відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, з огляду на наступне.

Частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992, яка підписана Україною, встановлено, що вона розповсюджує дію угоди на пенсійне забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави - учасниць угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 19.02.1993, яким дозволено застосовувати пільгу при обчисленні стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод укладених між Україною та Росією встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

Враховуючи, що період роботи позивача з 07.04.1982 року по 31.10.1985 року, з 01.11.1985 року по 17.08.1994 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с. 8-10), довідкою ПАТ «Укрнафта» від 10.11.2014 року № 10-1840 (а.с. 14), в якій зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», довідками про заробітну плату, виданими ПАТ «Укрнафта» Прикарпатського УБР від 05.07.2012 року № 11-417, від 05.07.2012 року № 11-418 (а.с. 16-17), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на розбіжність в довідках, виданих ПАТ «Укрнафта» Прикарпатське УБР від 10.11.2014 року № 10-1840 та від 29.10.2004 року № 3763 про включення в заробітну плату районного коефіцієнту та північної надбавки і зазначає, що в довідці від 29.10.2004 року № 3763 не вказано причину не включення в зарплату районного коефіцієнту та північної надбавки; не наведено обґрунтувань чим викликана різниця між відомостями про заробітну плату у довідці від 29.10.2004 року та довідці від 10.11.2014, тому колегія суддів враховує довідку, видану пізніше і приходить до висновку про відсутність підстав для неврахування районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати для перерахунку пенсії позивачу.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що в частині позовних вимог позивача про перерахунок та виплату пенсії за період з січня 1999 року по 16.05.2014 року включно - залишити без розгляду.

Щодо застосування судом статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» колегія суддів вважає, що до даних правовідносин вона не може застосовуватись, оскільки у позивача право на підвищену пенсію виникло з часу її призначення у зв'язку із неправомірними діями органу пенсійного фонду, оскільки для призначення пенсії позивач подав всі необхідні документи, які підтверджують його право на призначення пенсії з врахуванням пільгового стажу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.100,195,197,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області задоволити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2014 року у справі № 348/2733/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання неправомірною відмову та зобов'язання відповідача зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 07.04.1982 року по 17.08.1994 року як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі, в районах Крайньої Півночі; провести перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу за період з січня 1999 року по 16.05.2014 року включно - залишити без розгляду.

Визнати неправомірною відмову та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні ОСОБА_1 період роботи з 07.04.1982 року по 17.08.1994 року, як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі, в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 17.05.2014 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула