Справа № 2а-19655/11/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Київ К/9991/41715/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2012 по справі №2а-19655/11/2670 за позовом Приватного підприємства «Екотехноконсалтінг» до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби про визнання протиправними дій, скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, зобов'язання відновити реєстрацію платника податку на додану вартість.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд суду передано вимоги Приватного підприємства «Екотехноконсалтінг» (далі - ПП «Екотехноконсалтінг», позивач) до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби (далі - ДПІ у Печерському районі м. Києва, ДПС, відповідач) про визнання протиправними дій, скасування рішення №298 від 08.12.2011 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «Екотехноконсалтінг», зобов'язання відновити реєстрацію платника податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2012, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва від 08.12.2011 №298 про анулювання реєстрації ПП «Екотехноконсалтінг» платником податку на додану вартість. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС 27.06.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 02.07.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2012, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.03.2010 ПП «Екотехноконсалтінг» зареєстроване Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.01.2012 №12704844 та взято на облік у ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС.

Також, ПП «Екотехноконсалтінг» було зареєстровано платником податку на додану вартість, про що свідчить свідоцтво №100276428 від 25.03.2010.

Уповноваженими особами ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС було прийнято рішення №298 від 08.12.2011 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «Екотехноконсалтінг».

Правовою підставою анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, а саме: платник подає до органу державної податкової служби податкові декларації з податку на додану вартість протягом дванадцяти послідовних місяців (з 01.11.2010 по 01.12.2011) з показникам, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України передбачено, що анулювання реєстрації платника податку відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Анулювання реєстрації на зазначених підставах здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу за наявності відповідних підтверджуючих документів (відомостей) (підпункт 5.5.2 пункту 5.5. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 №1394).

За змістом пункту 5 наведеного Положення органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації у разі існування підстав, визначених у Податковому кодексі України. У випадку, передбаченому підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, рішення може бути прийнято за наявності акту або довідки підрозділу оподаткування юридичних або фізичних осіб про подання/неподання платником податку на додану вартість податковому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців. Також складаються відповідні реєстри. У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником податку на додану вартість та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до податкового органу, загальні обсяги поставок звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку), обсяги постачання товарів/послуг та їх відсоток платникам податку на додану вартість.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ПП «Екотехноконсалтінг» протягом дванадцяти послідовних місяців (з жовтня 2010 року по листопад 2011 року) подавало до податного органу своєчасно та належним чином оформлені звітні декларації з податку на додану вартість (разом із Додатками №5), які свідчили про здійснення операцій з постачання/придбання товарів (робіт, послуг), оподатковуваних податком на додану вартість, з метою формування податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Також, судами встановлено, що згідно Реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, позивачем протягом зазначеного періоду здійснювалась видача податкових накладних на користь контрагентів та отримувались податкові накладні при здійсненні оподатковуваних операцій.

Таким чином, висновки податкового органу про відсутність у позивача оподатковуваних операцій є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що визначення понять поставки товарів та послуг, не дають підстав для розмежування операцій з продажу та придбання товарів (послуг) при визначенні оподатковуваної поставки для застосування пункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, оскільки за своєю суттю операція з поставки товарів та послуг, що є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, є двостороннім правочином, і для однієї сторони така операція є продажем, а для іншої - придбанням, в результаті чого у продавця виникає податкове зобов'язання, а у покупця - право на податковий кредит. Тобто поняття оподатковуваної поставки охоплює як операції з продажу товарів (послуг), так і операції з їх придбання.

При цьому, на відміну від положень Закону України «Про податок на додану вартість», згідно якого під оподатковуваними поставками, відсутність яких у платника податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців давало підстави для анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість (згідно з підпунктом «ґ» пункту 9.8 статті 9 вказаного Закону), розумілись саме операції поставки товарів або послуг, нормами Податкового кодексу України передбачено, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відбувається у разі відсутності постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту (підпункт «г» пункт 184.1 стаття 184).

Тобто, Податковий кодекс України не вирізняє саме операції з поставки товарів (робіт, послуг) як оподатковувані операції, відсутність яких може бути підставою для прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації такого платника податку.

Відтак, підстави для анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість є необґрунтованими.

Враховуючи викладене та з огляду на положення частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України щодо перегляду судом касаційної інстанції рішення суду першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, висновок судів попередніх інстанцій щодо неправомірності рішення №298 від 08.12.2011 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «Екотехноконсалтінг» є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2012 по справі №2а-19655/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв