Справа № 814/2323/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.

Справа № 814/2323/14

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року по справі за позовом Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Суд першої інстанції своєю постановою від 14 листопада 2014 року у задоволенні подання Жовтневої обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області відмовив.

Жовтнева об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Жовтнева об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень, виданих Очаківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 03.07.2014 року № 103 та № 104 згідно п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 Кодексу та відповідно до наказу Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 02.07.2014 № 241 Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4 - 03.07.2014 головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_5 та головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_6 Очаківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області, з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_7Г з питань здійснення контролю та дотриманням законодавства в частині виробництва га обліку, зберігання, транспортування та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснено вихід за адресою Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, пр.-т. Курортний, 16, бар Аллєгро.

Копію наказу на проведення перевірки та направлення на проведення перевірки було предявлено особисто ОСОБА_4 Однак, у допуску до проведення перевірки перевіряючим було відмовлено, про що складено ОСОБА_7 від 03.07.2014 року № 1/14/29/07/НОМЕР_1.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок передбачено ст. 81 Податкового кодексу України.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

В порушення вимог законодавства ФОП ОСОБА_4 безпідставно не допущено перевіряючих до проведення фактичної перевірки.

Відповідно п. 94.1 ст. 94 Кодексу адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп. 94.2.3. п. 94.2 ст. 94 Кодексу).

Пункт 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України визначає, що керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. № 568.

Рішенням Жовтневої ОДПІ Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 07.08.2014 застосовано умовний адміністративний арешт майна ФОП ОСОБА_4 з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Виходячи з фактичних обставин справи, які мали місце 03.07.2014 року - відповідач не правомірно не допустила працівників ДПІ до здійснення перевірки, у перевіряючих були всі законні підстави на здійснення перевірки: Наказ, направлення, посвідчення осіб. Відповідно до положень ПК України, субєкт підприємницької діяльності не може перешкоджати посадовим особам податкової служби здійснювати свої повноваження.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що фактична перевірка не є документальною перевіркою, а відтак, за не допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки, не тягне за собою застосування положень ч. 94.10 ст. 94 ПК України (тобто застосування адміністративного арешту).

Водночас, відповідно до положень ч. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Частиною 94.19. ст.. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Таким чином, виходячи з вище перелічених норм ПК України, Рішення про застосування умовного адміністративного арешту, прийняте 07.08.2014 року, є вже припиненим в силу положень ч. 94.19. ст. 94 ПК України. А відтак, суд позбавлений повноважень здійснювати перевірку обґрунтованості застосування адміністративного арешту, застосованого Рішенням, яке припинило свою дію.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що подання Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року по справі за позовом Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя

ОСОБА_1

суддя

ОСОБА_2

суддя

ОСОБА_3