Справа № 820/2882/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/51657/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області правонаступника Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ортопрот» (далі - Товариство) до ДПІ,

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ № від 26.06.2012 року.

Зазначило, що висновки ДПІ щодо вчинення ним порушень є помилковими, не доведеними належними доказами і спростовуються первинними документами підприємства, оскільки Товариством правомірно обчислене податкове зобов'язання з податку на прибуток.

У акті перевірки відсутні будь-яке посилання про витребування при здійснені перевірки первинних документів підприємства, а також відмова підприємства надати ці документи.

Крім того, з огляду на досліджені ДПІ первинні документи, в акті перевірки не спростовується реальність здійснення Товариством господарських операцій з ТОВ «Ерітаж» та не ставиться під сумнів правомірність формування за цими операціями валових витрат.

27 травня 2013 року постановою Харківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року, позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ № від 26.06.2012 року скасовано.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що висновки ДПІ, викладені в акті перевірки, є суб'єктивними та не підтверджені належними та допустимими доказами, податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Харківського окружного адміністративного суду та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 6.06.2012 року до 12.06.2012 року ДПІ здійснена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з питань правильності обчислення та нарахування податку на прибуток за лютий, березень 2011 року за операціями з ТОВ «Ерітаж», за наслідками якої 12.06.2012 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариство порушило вимоги ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу ІІІ Податкового кодексу України - занизило суму податку на прибуток, у розмірі 348 883,00 грн., посилаючись на акт перевірки від 5.07.2011 року щодо результатів документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ерітаж», яким встановлена неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій.

26 червня 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо визначення Товариству суми податкового зобов'язання з податку на прибуток, у розмірі 348 884,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарською діяльністю є будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, встановлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 цього Закону не включаються до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Правила ведення податкового обліку щодо оподаткування прибутку підприємств встановлені ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 якої встановлено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до п. 5.11 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Таким чином, за своїм змістом наведені норми Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачають як підставу для не включення витрат до складу валових відсутність розрахункових, платіжних та інших документів, що підтверджують факт понесення таких витрат та зв'язок таких витрат з господарською діяльністю.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 1.11.2010 року між Товариством та ТОВ «Ерітаж» був укладений договір № 12 щодо надання послуг мерчендайзинга, в підтвердження виконання умов якого Товариством надані акти здавання-приймання послуг, звіти про кількість відвідувань торговельних закладів мерчендайзерами, платіжні доручення, податкові накладні, звіти, фото-звіти, договори, укладені з покупцями продукції Товариства.

4 січня 2011 року між Товариством та ТОВ «Ерітаж» був укладений договір № 22 щодо надання маркетингових послуг, на підтвердження виконання якого Товариством надані податкові накладні, акти здачі-приймання послуг, платіжні доручення, маркетингове дослідження конкурентоздатності позивача у питаннях якості, розрахунок вартості розширення асортименту товару в торгівельних мережах.

1 лютого 2011 року між Товариством та ТОВ «Ерітаж» був укладений договір поставки товару № 318, на підтвердження умов якого Товариством надані: податкові, видаткові та товарно-транспортні накладні; шляхові листи; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи; дозвіл на функціонування цеху пакування продуктів; заявки щодо подальшого руху товару придбаного у ТОВ «Ерітаж»; пояснення за кожною видатковою накладною, де відображено, що товар отриманий у ТОВ «Ерітаж» був Товариством розфасований на власних потужностях та проданий з економічною обґрунтованістю; сертифікати якості товару; документи щодо оприбуткування товару на складі.

Факт проведення розрахунків підтверджується угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 2.04.2012 року.

Факти придбання продукції та отримання робіт, проведення розрахунків, підтверджуються договорами, видатковими та податковими накладними, актами виконаних робіт, документами, що підтверджують розрахунки за виконані послуги та отримані товари.

Зазначені товари та отримані послуги пов'язані зі здійсненням господарської діяльності Товариства щодо подальшої реалізації придбаної продукції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, встановлено виконання ТОВ «Ерітаж» своїх зобов'язань перед Товариством за договорами № 12 від 1.11.2010 року, № 22 від 4.01.2011 року та № 318 від 1.02.2011 року.

Таким чином, зазначеними судовими рішеннями підтверджений факт здійснення господарських операцій між Товариством та його контрагентом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що фактичні обставини справи підтверджують здійснення господарської діяльності між Товариством та ТОВ «Ерітаж» і правомірність формування Товариством валових витрат, що підтверджується первинними документами, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.