Справа № 819/84/15-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/84/15-a

16 лютого 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Тернополі адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Кременецької райдержадміністрації до ОСОБА_1 про стягнення неправомірно отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, -

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації (далі - УСЗН Кременецької РДА) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених грошових коштів в сумі 14650,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі висновків проведеної ревізії Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області встановлено, що відповідачкою при зверненні за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям подано недостовірну інформацію про доходи та майновий стан чоловіка відповідача - ОСОБА_2, який за період з 01.02.2013р. по 01.08.2013р., не здійснював догляду за престарілою особою чи інвалідом І групи, оскільки перебував за межами України, що призвело до надмірної виплати їм бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на суму 14650,14 грн.

ОСОБА_1 02.09.2014 року отримала повідомлення за №07/1617 про припинення надання допомоги малозабезпеченим сім'ям та із пропозицією повернути надмірно виплачені кошти у відповідності з чинним законодавством. Належна до повернення сума відповідачем не відшкодована, тому позивач просить стягнути на користь Управління соціального захисту населення Кременецької РДА надміру виплачені кошти в сумі 14650,14 грн.

Представник позивача, в судове засідання не з'явився подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. З підстав викладених в позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просить у задоволенні позову відмовити та слухати справу у її відсутності в письмовому провадженні. Також подала заперечення в якому вказала, що ії чоловік ОСОБА_2 постійно здійснював догляд за пристарілою особою, інвалідом І групи, ОСОБА_3, жителькою с. Лідихів Кременецького р-ну.

Окрім цього, посилання позивача на те, що її чоловік перебував за кордоном не свідчить про той факт, що він не міг здійснювати догляду за пристарілою особою. Це ніяким чином не підтверджене актами огляду Управління соціального захисту населення. Натомість, ОСОБА_3 забезпечувалась усім необхідним в повному обсязі, про що вона особисто дала письмове підтвердження. Жодних претензій ОСОБА_3 з приводу здійснення за нею догляду не мала і на даний момент не має. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

УСЗН Кременецької РДА, згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 1.06.2000 р. № 1768-ІІІ та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 р. № 250 ОСОБА_1 з 01.08.2013 р. по 31.01.2014 р. виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі 14650,14 грн.

Під час ревізії фінансово-господарської діяльності управління соціального захисту населення за період 01.07.2011р. по 01.07.2014р. та окремих питань за період з 01.01.2004р. по 01.07.2011р. Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області встановлено, що відповідачкою при зверненні за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в «Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» від 06.08.2013 подано недостовірну інформацію про доходи та майновий стан чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.02.2013р. по 01.08.2013р., так як він ніде не працював протягом 3 місяців перед датою звернення і не здійснював догляду за престарілою особою чи інвалідом І групи, оскільки перебував за межами України.

В результаті подання недостовірної інформації про дохід чоловіка ОСОБА_1 зайво нараховано та виплачено допомоги в сумі 14650,14 грн., в т.ч. за 2013 рік - 12030,17 грн., за січень 2014 року - 2619,97 грн., чим порушено ст.7 Закону України № 1786-III та п. 10 Постанови № 250.

На підставі здійсненої перевірки УСЗН Кременецької РДА 02.09.2014р. надіслано повідомлення на адресу ОСОБА_1 про припинення надання допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Оскільки зазначена сума в розмірі 14650,14 грн. відповідачем не була відшкодована, УСЗН Кременецької РДА звернулось до суду про повернення надміру виплачених грошових коштів.

Оцінюючи доводи сторін суд керувався наступним.

Закон України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" від 01.06.2000 № 1768-III (далі - Закон № 1768-III) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям.

Відповідно до Закону № 1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Постанова № 250) визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям".

П. 2 Постанови № 250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Так, відповідно до Закону № 1768-III та Постанови № 250, на підставі поданих заяв ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї.

Ч. 1 ст. 7 Закону № 1768-III, абз. 2-6 п. 10 Постанови № 250 передбачено обставини, за яких державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям не призначається, зокрема, у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Оскільки у даному випадку працездатний член сім'ї відповідача - ОСОБА_2 (чоловік) протягом трьох місяців що передують зверненню за призначенням допомоги малозабезпеченим сім'ям не працював, то здійснення ним догляду за особою, яка досягла 80-річного віку у вказаний період є обставиною, що впливає на призначення та виплату такої допомоги.

Відповідно до п.1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 .04.2004 р. № 558 (далі - Порядок):

- щомісячна компенсаційна виплата призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами).

Зокрема, відповідно до підп. 2 п. 6 вказаного Порядку, для призначення компенсації подається висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність особи до самообслуговування (за винятком інвалідів I групи, інвалідність яких встановлена безстроково та які згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією потребують постійного стороннього догляду).

Таким чином, основними критеріями для призначення компенсації непрацюючим фізичним особам, які надають соціальні послуги особі, яка досягла 80-річного віку, є виникнення у такої особи потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі інших осіб і фактичну нездатність до самообслуговування, що підтверджується відповідним висновком (довідкою) ЛКК.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні ревізії органами державного фінансового контролю встановлено факт неодноразового, в тому числі тривалого (понад один місяць), перебування чоловіка відповідачки за кордоном, що у свою чергу позбавило його можливості здійснювати постійний догляд за протягом трьох місяців перед датою звернення за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні позивачем перевірки щодо ОСОБА_2 встановлено факт його неодноразового перетину державного кордону України, згідно інформації управління Служби безпеки України в Тернопільської області від 15.08.2014 р. № 69/95/1-1142.

На підставі наведеного, суд вважає, що УСЗН Кременецької РДА прийшло до вірного висновку, що чоловік відповідача ОСОБА_2 ніде не працював протягом 3 місяців перед зверненнями за допомогою у вищевказані періоди, і фактично не здійснював догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, у зв'язку із перебуванням за кордоном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1768-III вказана обставина впливає на призначення та виплату державної допомоги, оскільки при її наявності, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям не призначається.

Таким чином, доводи представника відповідача не приймаються судом до уваги.

Щодо доводів позивача про необхідність стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 14650,14 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з п. 28 вищезазначеної Постанови № 250 якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення:

визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї;

повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;

у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Слід вказати, що одна з особливостей суб'єкта владних повноважень в адміністративному процесі - це здійснення владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта в межах наданих повноважень та виконання відповідних функцій. При цьому суд враховує конституційний принцип, що органи влади діють лише на підставі і у межах повноважень та у спосіб, передбачених законом.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 7 Закону № 1768-III, за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо:

у складі сім'ї є інвалід;

у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);

неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір'ю чотирьох дітей.

Згідно декларації про доходи від 06.08.2013р., на час прийняття рішення про призначення допомоги малозабезпеченим сім'ям до складу сім"ї входили: ОСОБА_4 2001 р. народження, ОСОБА_5 2003 р. народження, ОСОБА_6 2007 р. народження, ОСОБА_7 2012 р. народження, які є неповнолітніми, віком до 18 років.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 7 Закону № 1768-III, навіть за наявності обставин, передбачених у ч. 1 ст. 7 Закону № 1768-III, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям відповідачу могла бути призначена.

Вказані обставини не було взято до уваги позивачем при припиненні виплати допомоги ОСОБА_1 та проведенні її перерахунку. Позивач же просить стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти в сумі 14650,14 грн. внаслідок неповідомлення відповідачем обставин, що не пов'язані із її майновим станом та її доходами.

Відтак, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для стягнення з відповідача надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 14650,14 грн. не узгоджуються із вимогами ч. 2 ст. 22 Закону № 2811-XII та п.28 Постанови № 250, в той же час, обґрунтувань щодо зловживань відповідача представником УСЗН Кременецької РДА не наведено, доказів щодо подання ОСОБА_1 документів із свідомо неправдивими відомостями або приховування відомостей щодо її майнового стану та доходів, матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи пояснення позивача, відповідача суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.