Справа № 826/9203/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9203/14 Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін В.В. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2014 у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до Національного банку України про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Піреус Банк МКБ» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: скасувати постанови Національного банку України про притягнення ПАТ «Піреус Банк МКБ» до відповідальності за порушення валютного законодавства №223БТ, №224БТ, №225БТ, №226БТ, №227БТ від 19.06.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ГУ Національного банку України по м. Києву і Київській області проведено перевірку позивача.

За результатами перевірки ГУ НБУ по м. Києву і Київській області складено акт планової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства України та нормативно - правових актів Національного банку України №09-104/15БТ від 21.05.2014, в якому встановлено порушення позивачем вимог п. 2 статті 13 Декрету КМ України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», п.п. «б» п. 2.1 глави 2 Правил здійснення за межі України та в Україні переказів фізичних осіб за поточними валютними неторговельними операціями та їх виплати в Україні, затверджених постановою правління НБУ від 29.12.2007 №496 (із змінами та доповненнями), а саме: позивачем не виконано функцію агента валютного контролю при здійсненні переказів іноземної валюти за межі України з рахунку фізичної особи - резидента, операції за яким здійснювались з використанням спеціального платіжного засобу у сумах, що в еквіваленті перевищують 15000 гривень в один операційний день, без підтвердних документів.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ НБУ по м. Києву і Київській області 19.06.2014 прийняті постанови про притягнення позивача до відповідальності за порушення валютного законодавства:

- №223БТ, якою на позивача накладено штраф за порушення валютного законодавства у розмірі 1 792, 68 грн.;

- №224БТ, якою на позивача накладено штраф за порушення валютного законодавства у розмірі 361,75 грн.;

- №225БТ, якою на позивача накладено штраф за порушення валютного законодавства у розмірі 1 096, 49 грн.;

- №226БТ, якою на позивача накладено штраф за порушення валютного законодавства у розмірі 9786,82 грн.;

- №227БТ, якою на позивача накладено штраф за порушення валютного законодавства становить 241,14 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ГУ Національного банку України по м. Києву і Київській області при прийнятті оскаржуваних постанов про притягнення позивача до відповідальності за порушення валютного законодавства №223БТ, №224БТ, №225БТ, №226БТ, №227БТ від 19.06.2014 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги ПАТ «Піреус банк МБК» задоволенню не підлягають.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувані постанови прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2013 позивачем здійснено з рахунку НОМЕР_5 фізичної особи-резидента ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) перекази іноземної валюти до Великобританії на загальну суму 2 483,00 долари США (еквівалент - 19 846,62 гривень), як оплата товару через мережу Internet (постанова про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства від 19.06.2014 № 223БТ);

27.08.2013 позивачем здійснено з рахунку НОМЕР_6 фізичної особи-резидента ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) перекази іноземної валюти до Великобританії на загальну суму 1 999,00 доларів США (еквівалент - 15 978,01 гривень), як оплата товару через мережу Internet (постанова про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства від 19.06.2014 № 224БТ);

30.10.2013 позивачем здійснено з рахунку НОМЕР_7 фізичної особи-резидента ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) перекази іноземної валюти до Данії на загальну суму 2 247,51 доларів США (еквівалент - 17 964,35 гривень), як оплата товару через мережу Internet (постанова про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства від 19.06.2014 № 225БТ);

29.11.2013 позивачем здійснено з рахунку НОМЕР_8 фізичної особи-резидента ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4) перекази іноземної валюти до Канади на загальну суму 5 186, 98 доларів США (еквівалент - 41 459,53 гривень), як оплата товару через мережу Internet (постанова про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства від 19.06.2014 № 226БТ);

26.12.2013 позивачем здійснено з рахунку НОМЕР_8 фізичної особи-резидента ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4) перекази іноземної валюти до Австрії на загальну суму 1 431, 55 євро (еквівалент - 15 657, 75 гривень), як оплата товару через мережу Internet (постанова про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства від 19.06.2014 №227БТ).

Відповідно до п. 3.1 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБ України №223 від 30.04.2010, користувачі мають право використовувати спеціальні платіжні засоби для здійснення платіжних операцій відповідно до режимів рахунків та умов договору з емітентом.

Згідно з п. 8.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБ України від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, використовується відповідно до визначених цією Інструкцією режимів поточних рахунків з урахуванням обмежень, установлених законодавством України, у тому числі цією главою.

Відповідно до абз. 2 пп. а п. 7.13 вказаної Інструкції з поточного рахунку в іноземній валюті за розпорядженням фізичної особи-резидента або за його дорученням проводяться операції в іноземній валюті перерахування за межі України відповідно до нормативно-правового акту Національного банку, що регулює здійснення за межі України переказів фізичних осіб за поточними валютними неторговельними операціями.

Підпунктом б п. 2.1 Правил здійснення за межі України та в Україні переказів фізичних осіб за поточними валютними неторговельними операціями та їх виплати в Україні, затверджених постановою правління НБ України №496 від 29.12.2007 (далі - Правила №496), фізичні особи-резиденти можуть здійснювати за межі України перекази іноземної валюти у сумі, що в еквіваленті перевищує 15 000 гривень в один операційний день, - виключно з поточного рахунку в іноземній валюті на підставі підтвердних документів.

Відповідно до п. 1.3 Правил №496 фізична особа для здійснення переказу має подати до банку такі документи: платіжне доручення або заяву на переказ готівки, або документ відповідної платіжної системи на відправлення переказу; паспорт або документ, що його замінює; документи, що підтверджують наявність підстав для здійснення переказу за межі України (далі по тексту - підтвердні документи).

Підтвердними документами для фізичних осіб - резидентів є договори (контракти), рахунки - фактури, листи - розрахунки чи листи - повідомлення юридичних осіб - нерезидентів, повноважних органів іноземних країн, листи адвокатів чи нотаріусів іноземних країн, позовні заяви, запрошення (виклики), документи про родинні стосунки та інші підтвердні документи, що використовуються в міжнародній практиці. Підтвердні документи (крім документів про родинні стосунки) повинні містити такі реквізити: повну назву і місцезнаходження отримувача, назву банку та реквізити рахунку, на який здійснюється переказ, назву валюти, суму до сплати, призначення платежу. Не допускається подання підтвердних документів, роздрукованих з мережі Інтернет.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказані фізичні особи - резиденти не надавали до ПАТ «Піреус Банк МКБ» підтвердних документів, що свідчить про порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме позивачем не виконано функцію агента валютного контролю при здійсненні переказів іноземної валюти за межі України з рахунку фізичної особи - резидента, операції за яким здійснювались з використанням спеціального платіжного засобу у сумах, що в еквіваленті перевищують 15000 гривень в один операційний день, без підтвердних документів.

Доводи апелянта, що Правила № 496 не містять обмежень щодо переказів ініційованих не документами, а електронними платіжними засобами, є необґрунтованими з огляду на наступне.

По-перше, переказ іноземної валюти фізичною особою ініціюється безпосередньою фізичною особою, окрім іншого, із використанням спеціальних платіжних засобів відповідної платіжної системи.

По-друге, перекази іноземної валюти у сумі, що в еквіваленті перевищує 15 000 гривень в один операційний день, здійснюються виключно з поточного рахунку в іноземній валюті на підставі підтвердних документів (п. 1.3 гл. 1, пп. б п. 2.1 гл. 2 Правила № 496).

По-третє, електронний платіжний засіб є лише платіжним інструментом, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ (п. 1.14 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Правила №496 встановлюють порядок здійснення переказів за поточними валютними неторговельними операціями за дорученням фізичних осіб незалежно від способу здійснення переказу - чи- то WU, Anelic, SWIFT або ж Telex, чи - то з використанням інших технологічних продуктів для переказу іноземної валюти за межі України, а електронний платіжний засіб є лише платіжним інструментом, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою ініціювати переказ (п. 1.14 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що незалежно від того, яку платіжну систему застосовано для здійснення переказу, банківські установи мають дотримуватися вимог стосовно порядку їх проведення та спеціальний платіжний засіб є лише тим інструментом, за допомогою якого здійснюються перекази та жодним чином не відноситься до порядку проведення банком операцій з переказу іноземної валюти.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття ГУ Національного банку України по м. Києву і Київській області оскаржуваних постанов.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 19.02.2015.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.