Справа № 808/3793/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2015 рокусправа № 808/3793/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Барков С.Є. дов від 25.12.2013

відповідача: - Лисенко О.В. дов від 26.06.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року

у справі № 808/3793/13-а

за позовом відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28 березня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.03.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю висновків відповідача про порушення ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь» приписів податкового законодавства, оскільки підприємством своєчасно подавались податкові розрахунки сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ і виправлення помилок відомостей у зазначених у цих податкових розрахунках здійснено платником податку шляхом уточнення поданих раніше податкових розрахунків до проведення перевірки податковим органом. На думку позивача, оскільки уточнення податкових розрахунків не вплинуло на суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків фізичних осіб, сум утриманих з них податку, то застосування податковим органом штрафу на підставі п.119.2 ст. 119 ПК України є безпідставним.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що позивачем своєчасно подано до податкового органу відповідну звітність, самостійно усунуто виявлені помилки, крім того, бюджет не зазнав втрат, отже висновки податкового органу про порушення позивачем вимог ПК України є необґрунтованим.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що сам факт невірного заповнення податкової звітності є підставою для застосування до платника податків штрафних санкцій, уточнюючі розрахунки лише виправляють показники в податковому обліку суб'єкта господарювання, проте ніяким чином не нівелюють факт порушення порядку заповнення та подання податкової звітності, тому застосування відповідачем штрафних санкцій на підставі ч.2 п.119.2 ст. 119 ПК України є правомірним.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що підприємством при поданні уточнюючих розрахунків податкової звітності (ф. № 1-ДФ) здійснено вилучення строк з ідентифікаційним номером , та , в зв'язку з цим контролюючий орган не має права притягати позивача до відповідальності, передбаченої п.119.2 ст.119 ПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційні скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - СДПІ з ОВП у м.Запоріжжя проведено камеральну перевірку ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь» щодо порядку заповнення та подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку сум утриманого податку за ІІ-IV квартали 2011 року, за результатами якої складено акт №133/24-0/00191230 від 15.03.2013 (а. с.11-13).

Перевіркою встановлено порушення порядку ведення податкового обліку при наданні звітних податкових розрахунків за ф. 1 ДФ за І квартал 2011 року, II квартал 2011 року, III квартал 2011 року, IV квартал 2011 року, І квартал 2012 року, III квартал 2012 року, а саме: надання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку з недостовірними відомостями та помилками, що є порушенням пп. "б" п. 176.2 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України 24.12.2010 № 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784.

За наслідками виправлення помилок ВАТ «Запоріжсталь» подані уточнюючі розрахунки податкової звітності (ф. № 1 ДФ):

1) за І квартал 2011 року - від 08.02.2013 № , в якому виправлено помилку, самостійно виявлену платником податків, а саме вилучено строку з ідентифікаційним номером (ознака доходу 101 "Заробітна плата" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 1 064 241,20 грн., сума утриманого податку - 180 117,60 грн.);

2) за II квартал 2011 року - від 08.02.2013 № , в якому виправлено помилку, самостійно виявлену платником податків, а саме вилучено строку з ідентифікаційним номером (ознака доходу 101 "Заробітна плата" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 1 257 539,41 грн., сума утриманого податку - 212 973,05 грн.);

3) за III квартал 2011 року - від 08.02.2013 № , в якому виправлено помилку, самостійно виявлену платником податків, а саме вилучено строку з ідентифікаційним номером (ознака доходу 101 "Заробітна плата" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 1 250 312,89 грн., сума утриманого податку - 211 744,55 грн.);

4) за IV квартал 2011 року - від 08.02.2013 № , в якому виправлено помилку, самостійно виявлену платником податків а саме вилучено строки з ідентифікаційним номером (ознака доходу 101 "Заробітна плата" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 510 257,94 грн., сума утриманого податку - 86 458,40 грн. (дата звільнення з роботи 31.10.2011), ознака доходу 101 "Заробітна плата" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 787 352,00 грн., сума утриманого податку - 133 333,77 грн. (дата прийняття на роботу 01.11.2011));

5) за І квартал 2012 року - від 08.02.2013 № , в якому виправлено помилку, самостійно виявлену платником податків, а саме вилучено строку з ідентифікаційним номером (ознака доходу 102 "Виплати відповідно умов цивільно-правового договору" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 3 624 273,12 грн., сума утриманого податку - 615 836,78 грн.);

6) за III квартал 2012 року - від 08.02.2013 №, в якому виправлено помилки, самостійно виявлені платником податків:

вилучено строку з ідентифікаційним номером (ознака доходу 102 "Виплати відповідно до умов цивільно-правового договору" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 358 596,00 грн., сума утриманого податку - 60 069,12 грн.),

вилучено строку з ідентифікаційним номером (ознака доходу 102 "Виплати відповідно до умов цивільно-правового договору" - сума нарахованого та виплаченого доходу дорівнює 358 596,00 грн., сума утриманого податку - 60 069,12 грн.),

внесені зміни щодо сум нарахованого та виплаченого доходу, суми утриманого податку (зменшення) по ідентифікаційному номеру (ознака доходу 102 "Виплати відповідно до умов цивільно-правового договору").

Також в акті перевірки зазначено, що до підприємства вже застосовувались штрафні санкції згідно п.119.2 ст.119 ПК України за періоди І-ІV квартали 2011 року, І, III квартал 2012 року на підставі податкових повідомлень-рішень:

- № від 27.11.2012 р. на суму 1020 грн.;

- № від 25.12.2012 р. на суму 1,00 грн.

На підставі акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.03.2013, яким до підприємства у відповідності до ч.2 п.119.2 ст.119 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції про протиправність означеного податкового повідомлення-рішення.

За визначенням, наведеним у п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та /або сплаченого податку.

Згідно п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

У п.51.1 ст.51 ПК України визначено, що податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку.

Відповідно пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України (про порушення якого зазначає в акті камеральної перевірки відповідач), особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Отже положеннями наведеної норми встановлюються обов'язок платників податків, які мають статус податкових агентів, у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду подавати податкову звітність у встановлені Податковим кодексом України строки.

В той же час в ході проведеної перевірки відповідачем не встановлено порушення строків подання позивачем податкової звітності. Суть виявленого порушення полягає у допущенні позивачем помилок - невірному зазначенні позивачем ідентифікаційних номерів осіб платників податків та невірному зазначенні коду податкової соціальної пільги для фізичних осіб, які мали пільги з податку на доходи фізичних осіб у звітному періоді.

Відповідно до п.119.2 ст.119 ПК України (в редакції на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення) встановлено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Одночасно Податковий кодекс України встановлює можливість внесення змін до податкової звітності платником податків.

Так за правилами ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Згідно п.120.2 ст.120 ПК України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацом другим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов'язання (недоплати).

При самостійному донарахуванні суми податкових зобов'язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавцем встановлено окремий вид відповідальності для особи - податкового агента в розумінні ст.18 ПК України за податкове правопорушення, яким є саме факт подання у неповному обсязі з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності за формою 1-ДФ про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків. Таке правопорушення є завершеним під час подання податкової звітності і факт подання в подальшому уточнюючого розрахунку не звільняє таку особу від відповідальності, встановленої ст.119 ПК України.

В даному випадку слід виходити з того, що підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно ст.119 ПК України є встановлений факт допущення платником відповідного податкового правопорушення.

Відповідно до ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Враховуючи вимоги вказаної норми права, апеляційний суд вважає, що визначальними ознаками податкового правопорушення є вчинення платником податків дій (допущення бездіяльності), що призвело до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених Податковим кодексом України та іншим законодавством.

З огляду на поняття «податкове правопорушення» та враховуючи суть спірних правовідносин, а також обов'язки, які Податковим кодексом України покладено на податкових агентів (п.176.2 ст.176 ПК України, п.176.1 ст.176 ПК України), слід виходити з того, що Податковим Кодексом України вимагається від податкових агентів своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку, своєчасно подавати у строки податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування.

Пунктом 119.2 статті 119 ПК України встановлено, що відповідальність може мати місце, зокрема, за подання податкової звітності з недостовірними відомостями або з помилками про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків. Тобто, визначена у вказаній нормі права недостовірність та помилковість має стосуватися саме суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків.

З встановлених відповідачем в акті перевірки обставин, не спростованих позивачем, вбачається, що помилки, виправлені підприємством шляхом подання уточнюючих розрахунків до поданих раніше податкових розрахунків, стосуються, у тому числі, сум нарахованого і виплаченого доходу та сум утриманого податку фізичних осіб, що свідчить про наявність у відповідача підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у відповідності до п.119.2 ст.119 ПК України.

Оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 28.03.2013 відповідачем застосовано штрафні санкції згідно ч.2 п.119.2 ст.119 ПК України, тобто за ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення (1020 грн.).

При цьому податковий орган виходив з того, що, як зазначено в акті камеральної перевірки від 28.03.2013 та в розрахунку штрафних санкцій (а. с.49), штрафні санкції за порушення приписів п.119.2 ст.119 ПК України раніше застосувались до позивача за періоди І-ІV квартали 2011 року, І, III квартал 2012 року на підставі податкових повідомлень-рішень:

- № від 27.11.2012 на суму 1020 грн.;

- № від 25.12.2012 на суму 1,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтував протиправність оскаржуваного податкового-повідомлення рішення № від 28.03.2013, зокрема, тим, що податкове повідомлення-рішення № від 25.12.2012, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 1,00 грн. за подання з недостовірними відомостями та помилками податкової звітності по формі № 1ДФ за І квартал 2011 року - II квартал 2011 року скасовано постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2013 у справі № 808/2851/13-а, яка набрала законної сили 07.11.2013 (а. с.68-70).

Разом з тим, судом першої інстанції не надано оцінку тій обставині, що податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2012 на суму 1020 грн., на яке посилається відповідач, не оскаржувалось ні в порядку адміністративного оскарження, ні в судовому порядку, отже з урахуванням приписів п. 56.17 ст. 56 ПК України штраф, застосований податковим органом податковим повідомленням-рішенням від 27.11.2012, є узгодженим.

Наведене вище свідчить про наявність на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2013 підстав для кваліфікації правопорушення, допущеного позивачем, як повторного, тобто такого, що вже було вчинено позивачем як податковим агентом, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1020 грн. у відповідності до ч.2 п.119.2 ст.119 ПК України згідно податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2013 і, як наслідок, відсутність підстав для скасування останнього.

Суд першої інстанції під час розгляду справи у неповному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору і відповідно до положень ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжя Міжрегіонального Головного управління Міндоходів задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року у справі № 808/3793/13-а скасувати та прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко