Справа № К/9991/90447/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Київ К/9991/90447/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Карася О.В., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Кохан О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року

у справі № 2а/0570/8697/2011

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод»

до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № /11001/10/23-2 від 18 травня 2011 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року позов був задоволений повністю. Визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Донецька № /11001/10/23-2 від 18 травня 2011 року, яким ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 156250,00 грн., з яких: 125000,00 грн. - за основним платежем та 31250,00 грн. - штрафні санкції. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Київському районі м. Донецька, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод», посилаючись на те, що постанова Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Київському районі м. Донецька провела планову документальну перевірку ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої був складений акт № 1372/23-2/35663264 від 27 квітня 2011 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті занижено податок на прибуток за 2 квартал 2010 року на 954713,00 грн.

На вказаний акт перевірки позивачем були подані заперечення за результатом розгляду яких ДПІ у Київському районі м. Донецька дійшла висновку, що ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» було занижено валовий доход за 2 квартал 2010 року на 500000,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток за вказаний податковий період на 125000,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки (з урахуванням результатів розгляду заперечення) було вказано, що у ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» залишилась кредиторська заборгованість перед ТОВ «Торгівельні інвестиції» за векселем № АА1190370 від 01 лютого 2010 року номінальною вартістю 500000,00 грн., яка в подальшому не можу бути погашена, оскільки ухвалою Господарського суду Донецької області від 20 травня 2010 року у справі №27/48б ТОВ «Торгівельні інвестиції» було ліквідоване, а 01 червня 2010 року до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Торгівельні інвестиції», з огляду на що вказана кредиторська заборгованість не може бути погашена позивачем в майбутньому та, як наслідок, повинна включатися до складу валового доходу ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» за 2 квартал 2010 року у відповідності до вимог підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

18 травня 2011 року ДПІ у Київському районі м. Донецька на підставі вказаного акта перевірки (з урахуванням результатів розгляду заперечення) прийняла податкове повідомлення - рішення № /11001/10/23-2, яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» суму грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток на 156250,00 грн., з яких: 125000,00 грн. - за основним платежем, 31250,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зобов'язання сплатити 500000,00 грн. за векселем № АА1190370 припинилося шляхом отримання позивачем вказаного векселя в якості засобу платежу від ЗАТ «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» за поставлену металопродукцію згідно договору б/н від 01 грудня 2008 року, укладеного між позивачем (постачальником) та ЗАТ «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» (покупцем), яке, в свою чергу, отримало вказаний вексель від Асоціації «Рост», що, крім іншого, підтверджено листом № 412/10-11.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно із абзацом 3 підпункту 1.22.1 пункту 1.22 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Пунктом 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що валовий доход - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині 4 статті 3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу».

Відповідно до статті 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) вексель - це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов'язань та стягнення за векселями визначаються законом.

Положеннями частин 1-3 статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Відповідно до статті 77 Уніфікованого закону про переказний та простий векселі, ратифікованого Верховною Радою України згідно Закону України від 06 липня 1999 року № 826-XIV «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі» (дата набуття чинності Україною 06 січня 2000 року) до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Статтею 39 Уніфікованого закону про переказний та простий векселі передбачено, що трасат, здійснюючи платіж за переказним векселем, може вимагати, щоб він був вручений йому держателем разом з розпискою про отримання платежу. Держатель не може відмовитися від прийняття часткового платежу. У разі часткового платежу трасат може вимагати, щоб відмітка про такий платіж була вчинена на векселі і щоб йому була видана про це розписка.

За приписами статті 78 Уніфікованого закону про переказний та простий векселі, векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем. Прості векселі зі строком платежу у визначений строк від пред'явлення повинні бути протягом строків, встановлених статтею 23, пред'явлені векселедавцю для відмітки. Перебіг строку починається від дати відмітки, підписаної векселедавцем на векселі. Відмова векселедавця зробити датовану відмітку повинна бути засвідчена протестом (стаття 25), дата якого є початком строку від пред'явлення.

При цьому, слід враховувати положення частини 3 статті 545 Цивільного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якої наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Разом з цим, зобов'язання, яке випливає з векселя, можу бути припинене з інших підстав, передбачених главою 50 Цивільного кодексу України, зокрема, у разі ліквідації юридичної особи (боржника, кредитора) (стаття 609 Цивільного Кодексу України).

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, відповідно до умов договору б/н від 01 грудня 2008 року, укладеного між ТОВ «ТД «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» (постачальником) та ЗАТ «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» (покупцем), про поставку продукції (т.1 арк. справи 202-205) та згідно видаткових і податкових накладних, рахунків-фактур, позивачем була поставлена на адресу покупця (ЗАТ «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод») металопродукція (т.1 арк. справи 206-220). За актом приймання-передачі від 31 січня 2011 року (т.1 арк. справи 221) ЗАТ «Донецько-Курахівський машинобудівний завод» передало, а позивач прийняв в якості засобу платежу за металопродукцію вексель №АА1190370 номінальною вартістю 500000,00 грн., курсовою вартістю 488000,00 грн. В цьому акті було вказано, що з моменту його підписання заборгованість ЗАТ «Донецько-Курахівський машинобудівний завод» перед позивачем вважається погашеною, що додатково підтверджено актом звірки розрахунків між вказаними товариствами станом на 01 квітня 2011 року (т.1 арк. справи 224).

Також, судами було встановлено, що вексель № АА1190370 від 01 лютого 2010 року номінальною вартістю 500000,00 грн. з датою погашення 01 лютого 2050 року був переданий ЗАТ «Донецько-Курахівський машинобудівний завод» Асоціацією «Рост» згідно акту приймання-передачі векселів від 31 січня 2011 року (т.1 арк. справи 258), що, крім іншого, підтверджено листом ЗАТ «Донецько-Курахівський машинобудівний завод» № 412/10-11 від 14 жовтня 2011 року (т.1 арк. справи 257).

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, а також зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що зобов'язання позивача сплатити 500000,00 грн. за векселем № АА1190370 припинилося шляхом отримання позивачем вказаного векселя в якості засобу платежу від ЗАТ «Донецько-Кухарівський машинобудівний завод» за поставлену металопродукцію.

За таких обставин, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування є обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у Київському районі м. Донецька підлягає залишенню без задоволення, а постанова Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.В. Карась

_____________________ Т.М. Шипуліна