Справа № 2а-10269/11/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р. Справа № 78870/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Курило С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної митної служби України та Львівської митниці, яким просив: визнати протиправним та скасувати наказ Держаної митної служби України від 29.08.2011 року № 1821-к «По особовому складу Львівської митниці» в частині припинення його перебування на державній службі в митних органах України на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці; поновити його на даній посаді з 29.08.2011 року; стягнути з Львівської митниці на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 29.08.2011 року № 1821-к в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці; стягнуто з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.08.2011 року до 13.03.2012 року в розмірі 23188,72 грн. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3547,53 грн. суд допустив до негайного виконання.

Постанова мотивована тим, що відповідачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 провів митний контроль транспортних засобів із незаконним звільненням від оподаткування товарів, що переміщувались через митний кордон України. Також суд не може брати до уваги повідомлення митних органів Республіки Польща, як доказ пропуску позивачем транспортного засобу з порушенням чи уникненням митних процедур, оскільки відповідачами не надано належних та допустимих доказів щодо кількості чи вартості товарів, що переміщалися через митний кордон, як і не надано належних та допустимих доказів, що вказаним транспортним засобом взагалі переміщувалися товари чи вантаж, який відповідно до законодавства підлягав митному оформленню, як зазначено митними органами Республіка Польща. За таких обставин, на думку суду, відповідач з метою встановлення об'єктивної істини, міг та повинен був звернутися до польської сторони про надання копій документів, що підтверджують чи спростовують факт митного оформлення вказаного у акті транспортного засобу як такого, що перевозив вантаж. Проте таких дій не було вчинено, що свідчить про односторонність та поверхневість проведеної службової перевірки. Тому суд дійшов переконання, що висновки перевірки не є достовірними та однозначними, а носять характер припущень. Також суд дійшов висновку, що невиконання чи неналежне виконання посадовою особою митних органів службових обов'язків насамперед повинно кваліфікуватися як дисциплінарне правопорушення, а не як порушення Присяги державного службовця. При цьому, щоб порушення могло бути кваліфіковане (визначене) як порушення Присяги, воно повинно бути більш тяжким і суттєвим, ніж порушення щодо невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків. Однак жодних обґрунтувань чому встановлені порушення не можуть бути визначені як дисциплінарний проступок, у чому полягає їх особлива тяжкість, а головне, доказів встановлення умисності допущених позивачем порушень та настання тяжких наслідків, які мали місце внаслідок допущеного порушення, у матеріалах справи немає.

Постанову в апеляційному порядку оскаржили відповідачі. Вважають, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд вважав встановленими обставини, які не були доведеними. Просять скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначають, зокрема, що підстави припинення державної служби, передбачені ст. 30 Закону України «Про державну службу», є додатковими підставами для припинення трудових відносин з конкретною категорією працівників - державними службовцями. При цьому припинення державної служби в зв'язку з порушенням присяги державного службовця не є дисциплінарним стягненням. У зв'язку з припиненням державної служби позивача в митних органах на підставі Закону України «Про державну службу» положення Дисциплінарного статуту митної служби України до спірних правовідносин не застосовуються. Підставою для припинення служби ОСОБА_1 в митних органах здійснено у зв'язку з порушенням ним вимог митного законодавства при виконанні посадових обов'язків, що спричинило заподіяння шкоди державі у вигляді недобору митних платежів. Дані обставини належним чином встановлені та підтверджені у доповідній записці, складеній за результатами службової перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 перебував на службі в митних органах України з 14.11.1996 року, в тому числі з жовтня 2010 року на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці. 14.11.1996 року позивач прийняв присягу державного службовця.

Наказом Державної митної служби України від 29.08.2011 року № 1821-к «По особовому складу Львівської митниці» припинено його перебування на державній службі в митних органах України на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці відповідно до ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» (за порушення присяги державного службовця).

Даний наказ був винесений за результатами службової перевірки, проведеної відповідно до наказу Державної митної служби України від 25.06.2011 року № 544 з метою перевірки законності дій посадових осіб Львівської митниці при здійсненні митного контролю під час перетину державного кордону України через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення на українсько-польському кордоні в зоні діяльності Львівської митниці у період з 01.05.2011 року до 25.06.2011 року, матеріали перевірки були оформлені доповідною запискою на ім'я голови Державної митної служби України.

В доповідній записці зазначено наступне.

Під час проведення аналітично-пошукової роботи служба з питань протидії корупції встановила вантажні та вантажно-пасажирські транспортні засоби, які протягом травня-червня 2011 року перетинали державний кордон України через міжнародні автомобільні пункти пропуску для автомобільного сполучення (МППАС) на українсько-польському кордоні в зонах діяльності Ягодинської та Львівської митниць, і які, відповідно до даних ЄАТС Держмитслужби, переміщувались без вантажу.

З урахуванням кількості переміщень, співвідношення кількості переміщуваних вантажів із кількістю осіб, що слідували з цими транспортними засобами, а також згідно з технічними характеристиками, притаманними аналогічним транспортним засобам, був визначений конкретний перелік сумнівних переміщень та досліджені документи їх митного оформлення в МППАС «Устилуг-Зосин», «Рава-Руська-Хребенне», «Краковець-Корчова», «Шегині-Медика» та «Смільниця-Кросценко».

В доповідній записці зазначено, що з метою встановлення фактичних даних щодо технічних характеристик транспортних засобів, кількості та номенклатури товарів, що переміщувались ними, під час перевірки було направлено запити до МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Львівській області (за місцем переважної реєстрації транспортних засобів), а також до митних органів Республіки Польща, на які отримано вичерпні відповіді за кожним із визначених переміщень. За результатами співставлення інформації, отриманої від митних органів Республіки Польща з даними, що містяться в ЄАІС Держмитслужби України, програмно-інформаційному комплексі «Інспектор 2006» та автоматизованій системі «Аркан» встановлені розбіжності щодо номенклатури і кількості товарів, ввезених на митну територію України.

Також в доповідній записці зазначено, що старшим інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста Мостиська Львівської митниці ОСОБА_1 здійснено митний контроль транспортного засобу Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1, який переміщував товари у кількості, що підлягали оподаткуванню, під виглядом такого, що перетинав митний кордон України без вантажу.

Підставою для висновку про неналежне виконання своїх службових обов'язків позивача є відомості, долучені до листа-відповіді митного органу Республіки Польща на запит Державної митної служби України, відповідно до яких зазначений у акті перевірки автомобіль перетинав митний кордон Республіки Польща у напрямку до України з оформленим у митному відношенні вантажем. Згідно вказаних даних позивач переміщав через кордон акумулятори, запчастини до акумуляторів, сумки, шапки, канцелярські ножі, калькулятори та інші товари на загальну масу 3405 кг.

За результатами проведеного розслідування комісія дійшла висновку, що позивач порушив Присягу державного службовця, в зв'язку з чим його служба у митних органах України повинна бути припинена.

Припиняючи перебування позивача на державній службі, Державна митна служба України виходила з того, що позивач не дотримувався вимог законодавства України з питань митної справи, що свідчить про порушення ним Присяги державного службовця в частині суворого дотримання Конституції і законів України та сумлінного виконання своїх обов'язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та необґрунтованість оскаржуваного наказу Держаної митної служби України від 29.08.2011 року № 1821-к в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Митного кодексу України (тут і далі Митний кодекс 2002 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ст. 42 цього Кодексу під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції з здійснення митного контролю та митного оформлення в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині-Медика», затвердженої наказом Львівської митниці від 21.12.2010 року № 1099, митний контроль та митне оформленні предметів та транспортного засобу, як правило, здійснюються однією посадовою особою підрозділу митного оформлення. Посадові особи інших підрозділів митниці залучаються до митного оформлення у разі виникнення ускладнень при визначенні митної вартості, коду товару, країни походження тощо, що унеможливлюють проведення митного оформлення посадовою особою підрозділу митного оформлення.

Спільним наказом Львівської митниці та Мостиського прикордонного загону від 08.02.2010 року № 60/69 затверджено Технологічну схему пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, товарів та інших предметів у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині».

Відповідно до пп. 3.1.1.15 Технологічної схеми під час перевірки документів і митного контролю з метою виявлення можливих місць укриття порушників кордону, контрабанди зброї, вибухових речовин, наркотичних засобів, матеріалів і предметів, заборонених до ввезення в Україну, предметів, що підлягають письмовому декларуванню та оподаткуванню або переміщуються з порушенням чинного митного законодавства, посадовими особами підрозділу з охорони державного кордону та сектору митного оформлення відділу митного оформлення митного поста «Мостиська» Львівської митниці здійснюється візуальний огляд транспортного засобу.

Згідно з п. 2.26 Технологічної схеми факт завершення митного контролю засвідчується проставленням відповідного особистого митного забезпечення у деклараціях, товарно-супровідних документах, документах контролю доставки вантажів, контрольному талоні, тощо.

Відповідно до пп. 3.1.1.24 Технологічної схеми дозвіл на виїзд з зони митного контролю транспортних засобів і товарів надає відповідальна посадова особа сектору митного оформлення, на яку відповідно до наказу по митниці покладається відповідальність за випуск із зони митного контролю пункту пропуску усіх транспортних засобів і товарів, щодо яких завершені митний контроль та митне оформлення.

Як вбачається із зазначеного вище акта перевірки, посадові особи Державної митної служби України, які проводили перевірку, стверджують про неналежне виконання ОСОБА_1 службових обов'язків, у зв'язку з чим було здійснено переміщення 14.06.2011 року товарів без митного оформлення транспортним засобом марки Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1.

Як встановлено з наданих відповідачами копій документів митного оформлення зазначеного автомобіля, а саме фотографій огляду автомобіля, контрольного талону серії НОМЕР_2, копії уніфікованої митної декларації МД-1 серії 20909Г № 2434183, копії митної декларації, його митний огляд проводився ОСОБА_1 14.06.2011 року і даний автомобіль переміщався через митний кордон України без вантажу.

Відповідно до положень Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України» на митні органи України покладено координацію за повнотою та справлянням єдиного збору.

Згідно з ч. 1 ст. 1 цього Закону єдиний збір справляється одноразово залежно від режиму переміщення (ввезення, транзит) за єдиним платіжним документом в залежності від виду, місткості або загальної маси транспортних засобів.

Як вбачається з листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 25.07.2011 року № 29/40-10619, транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 відноситься до типу вантажний транспортний засіб, проте будь-які відомості про марку, модель, об'єм двигуна, тип кузова чи масу відсутні.

В листі митних органів Республіки Польща від 05.08.2011 року № СА8/8612/556/11/NSE/3171/3181 зазначено, що автомобіль марки Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1, 14.06.2011 року перевозив вантаж (акумулятори, запчастини до акумуляторів, сумки, шапки, канцелярські ножі, калькулятори та інші) загальною вагою 3405 кг.

Однак, вивчивши відомості, які містяться в даному листі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не врахував його як доказ порушення позивачем вимог законодавства та своїх посадових обов'язків під час здійснення митного оформлення зазначеного вище автомобіля, оскільки з вказаного листа не вбачається одиниці виміру ваги товарів, а відповідачі не навели підстав вважати дані, викладені у вказаному листі, перевіреними та такими, що відповідають дійсності.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідачі не надали належних та допустимих доказів щодо кількості чи вартості товарів, що переміщалися через митний кордон, а також доказів, що вказаним транспортним засобом взагалі переміщувалися товари чи вантаж, який відповідно до законодавства підлягав митному оформленню, як зазначено митними органами Республіка Польща.

Зокрема, не було складено протоколу про порушення водієм зазначеного транспортного засобу митних правил, не встановлено фактів затримання у подальшому правоохоронними органами вказаного транспортного засобу із ввезеним на митну територію України вантажем без сплати належних платежів.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в такому випадку Державна митна служба України з метою об'єктивного встановлення всіх обставин мала право та повинна була звернутися до митних органів Республіки Польща про надання копій документів, що підтверджують чи спростовують факт оформлення в митному відношенні вказаних у акті транспортного засобу як такого, що перевозив вантаж, однак не вчинила таких дій, що свідчить про поверхневість проведеної службової перевірки, в зв'язку з чим висновки перевірки не є достовірними та однозначними, а носять характер припущень.

Крім того, в письмовому поясненні, наданому під час проведення службової перевірки, ОСОБА_1 пояснив, що автомобіль марки Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1, 14.06.2011 року переміщався на територію України порожнім, про що свідчить відсутність в ПІК «Інспектор 2006» помітки «є вантаж», квитанція про сплату єдиного збору в розмірі 1 євро і 2 цифрових фотознімки порожнього автомобіля. Стосовно інформації про те, що цей автомобіль перевозив вантаж загальною вагою понад 3200 кг, йому нічого не відомо. Крім того, позивач вважає, що автомобіль такого типу має значно меншу вантажопідйомність і не міг перевозити таку кількість вантажу. Стосовно відсутності на фотознімках часу і дати позивач пояснив, що фотоапарат, який є у відділі митного оформлення № 2, не проставляє цифровий запис дати створення знімків, дата і час відображені у властивостях цифрового знімка.

Також суд першої інстанції допитав в якості свідка водія зазначеного вище транспортного засобу ОСОБА_5, який пояснив, що він 14.06.2011 року перетинав кордон з Республіки Польща до України на автомобілі Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1. У Польщі перебував з метою купівлі речей особистого вжитку, однак повертався додому без вантажу. Підтвердив факт огляду автомобіля, його фотографування та пояснив, що фотографії, які знаходяться в матеріалах справи, саме його автомобіля і зроблені саме 14.06.2011 року під час митного огляду.

А в листі Прокуратури Мостиського району Львівської області від 07.10.2011 року № 3890 вих. 11 вказано, що прокуратурою проведено перевірку за матеріалами Державної митної служби України щодо встановлення законності дій посадових осіб митного поста «Мостиська» Львівської митниці при здійсненні митного контролю транспортних засобів за період з 01.05.2011 року по 25.06.2011 року. Відповідно до матеріалів Державної митної служби України за червень 2011 року працівники митного поста «Мостиська» Львівської митниці у шести випадках здійснили пропуск на митну територію України транспортних засобів, зокрема, 14.06.2011 року автомобіль марки «Хюндай Н-200», державний номерний знак НОМЕР_1, який переміщував товари у кількості, що підлягали оподаткуванню, під виглядом таких, що перетинали кордон без вантажу. В ході перевірки були опитані колишні працівники митного поста «Мостиська», в тому числі ОСОБА_1, які в своїх поясненнях заперечили факт пропуску ними на митну територію України вказаних транспортних засобів з порушенням митних правил, шляхом незаконного звільнення від сплати обов'язкових митних платежів та підтвердили, що відносно вказаних транспортних засобів здійснювали митні процедури шляхом спільного огляду транспортних засобів з працівниками Мостиського прикордонного загону та працівниками контрабандного відділу, за результатами яких складались акти спільного огляду. В ході огляду вказаних транспортних засобів ними було встановлено, що дані автомобілі слідують без вантажу, що підтверджується зробленими фотографіями багажних відсіків автомобілів, фотографії яких внесені в базу даних митного поста «Мостиська». Інформація про те, що вказані транспортні засоби слідували без вантажу також внесена в базу даних ПІК «Інспектор-2006». Також в листі вказано, що в ході перевірки проведено огляд файлового сервера митного поста «Мостиська», на якому знаходяться фотографії транспортних засобів, стосовно яких в червні 2011 року проводились митні процедури, в ході якої встановлено, що дані автомобілі перетинали митний кордон України без вантажу. Таким чином, в ході проведення перевірки не здобуто доказів перетину транспортними засобами, вказаними в доповідній записці Державної митної служби України, державного кордону України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці в період з 01.05.2011 року до 25.06.2011 року з порушенням чинного законодавства.

На думку колегії суддів, наведені у цьому листі прокуратури обставини та вказані пояснення свідка ОСОБА_5 підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями позивача, наданими при проведенні службової перевірки, фотографіями автомобіля, копіями документів митного оформлення зазначеного транспортного засобу, про які вказано вище.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що викладені в доповідній записці, складеній за результатами службової перевірки, обставини щодо неналежного виконання позивачем своїх посадових обов'язків не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, тому суд вважає необґрунтованими посилання відповідачів на ці обставини, як на підставу припинення державної служби ОСОБА_1 в митних органах України за порушення Присяги державного службовця.

Тому, на думку колегії суддів, звільнення позивача зі служби в митних органах України з підстав порушення ним Присяги державного службовця є протиправним.

Крім того, з приводу вказаних Державною митною службою підстав припинення державної служби ОСОБА_1 - порушення присяги державного службовця, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну службу» громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Відповідно до ст. 10 цього Закону основними обов'язками державних службовців, в тому числі є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Державні службовці, в тому числі мають право: безперешкодно ознайомлюватись з матеріалами, що стосуються проходження ними державної служби, в необхідних випадках давати особисті пояснення; на повагу особистої гідності, справедливе і шанобливе ставлення до себе з боку керівників, співробітників і громадян; захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку.

Згідно з ст. 11 цього Закону конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Відповідно до ст. 14 цього Закону дисциплінарні стягнення до державного службовця застосовуються за: невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється, в тому числі у разі порушення державним службовцем Присяги.

Відповідно до ст. 408 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну службу» регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів митного контролю, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачене законами України.

Відповідно до ст. 410 Митного кодексу України порядок і умови прийняття на службу до митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, порядок та умови проходження служби, просування посадових осіб по службі, оплата та стимулювання праці в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях визначаються законодавством України.

Згідно з преамбулою Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного статуту митної служби України порушення службової дисципліни - це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Статтею 23 цього Статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних правопорушень до посадових осіб митної служби можуть бути застосовані такі види дисциплінарних стягнень: зауваження, догана, затримання на період до одного року присвоєння чергового спеціального звання, пониження у спеціальному званні на один ступінь, попередження про неповну службову відповідність; звільнення з митного органу.

Відповідно до ст. 27 Статуту дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Відповідно до п. 1 ст. 28 Статуту звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам.

Статтею 31 Статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

В свою чергу припинення державної служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги державного службовця) є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності.

Тому якщо підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби присяги державного службовця, яке виявилось у неналежному виконанні посадових обов'язків чи порушенні вимог митного законодавства при виконанні таких обов'язків, орган, що виніс наказ про звільнення з митної служби з цих підстав, повинен мотивувати неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу.

Однак Державна митна служба України в оскаржуваному наказі про припинення державної служби ОСОБА_1, ні представник відповідача в судовому засіданні не навели жодних доводів неможливості застосування до позивача заходів дисциплінарного впливу, в тому числі звільнення з роботи.

Обов'язковість такого мотивування обумовлена тим, що застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко врегульовано розділом 4 Дисциплінарного статуту митної служби України, який визначає види дисциплінарних стягнень та порядок їх застосування, що має наслідком забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисципліни.

Отже, Державна митна служба України, припиняючи перебування позивача на державній службі в митних органах, в оскарженому наказі не мотивувала необхідності припинення перебування позивача на державній службі в митних органах поза межами дисциплінарної відповідальності, передбаченої Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст. 27 цього Статуту дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Застосувавши до позивача таку міру відповідальності, як припинення державної служби в митних органах за вчинення дій, які кваліфіковані як неналежне виконання позивачем своїх посадових обов'язків, що є порушенням службової дисципліни, відповідно до визначення ст. 21 Дисциплінарного статуту митної служби України, положення п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги), відповідачі тим самим позбавили позивача права на належний захист своїх законних прав та інтересів відповідно до положень розділу 4 Дисциплінарного статуту митної служби України.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надали жодних доказів порушення позивачем Присяги державного службовця та правомірності власних дій щодо припинення перебування позивача на службі в митних органах, а тому позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З врахуванням відомостей про середньомісячну (3547,53 грн.) та середньоденну (173,05 грн.) заробітну плату ОСОБА_1, зазначених в довідці Львівської митниці Міндоходів від 10.01.2012 року № 6/13-31, та часу вимушеного прогулу з моменту звільнення із служби до дня прийняття судом першої інстанції рішення про поновлення на роботі (6 місяців 11 днів), на думку колегії суддів, суд першої інстанції згідно з положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року №100, дійшов правильного висновку, що за час вимушеного прогулу позивачу належить до виплати 23188,73 грн. (3547,53 грн. х 6 місяців + 173,05 грн. х 11 днів).

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року у справі № 2а-10269/11/1370 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 23.02.2015 року