Справа № 2а-3602/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/73352/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області про визнання незаконними дій та зобов'язання виплатити допомогу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області від 19 вересня 2011 року про відмову у виплаті їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів та зобов'язання відповідача здійснити нарахування і виплату цих коштів.

На обгрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що відповідно до частини 13 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII) державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2011 року позов задоволено. Визнано рішення Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області щодо відмови виплати ОСОБА_4 грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів протиправними. Зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_4 допомоги, передбаченої статтею 37 Закону № 3723-XII, в розмірі 10 посадових окладів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що необхідними умовами для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів є вихід на пенсію державного службовця та наявність не менше 10 років стажу державної служби.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року скасовано постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2011 року та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд дійшов висновку, що позивач на момент її звільнення на підставі пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України встановленого законодавством пенсійного віку не досягла, а тому не мала права на отримання грошової допомоги, передбаченої частиною 13 статті 37 Закону № 3723-XII.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року скасувати і залишити в силі постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2011 року.

Відповідач подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що сторони у судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області від 31 серпня 2011 року № 35-0 ОСОБА_4 звільнено з посади провідного спеціаліста відділу з призначення пенсій, для виходу на пенсію у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Позивачеві виплачено вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до статті 44 Кодексу законів про працю України.

На час звільнення ОСОБА_4 мала стаж державної служби 19 років 6 місяців 22 дні, з 1 вересня 2011 року їй призначена пенсія за віком відповідно до статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16 грудня 1993 року № 3721-XII (далі - Закон № 3721-XII) та статті 37 Закону № 3723-XII.

15 вересня 2011 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, проте у виплаті такої допомоги відмовлено у зв'язку з тим, що її звільнено з роботи за станом здоров'я, а не у зв'язку з виходом на пенсію.

Згідно частини 1 статті 1 Закону № 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Цим Законом визначено правовий статус державних службовців, особливості проходження державної служби, порядок її припинення, матеріальне та соціально-побутове забезпечення державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

У відповідності до частини 13 статті 37 Закону № 3723-XII державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 30 Закону № 3723-XII, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі досягнення державним службовцем граничного віку проходження держслужби (для жінок - 55 років згідно зі статтею 23 цього ж Закону), що по суті є виходом на пенсію.

Водночас статтею 38 Кодексу законів про працю України вихід на пенсію визначається як підстава для розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Норми Закону № 3723-XII, якими врегульовані питання пенсійного забезпечення державних службовців, не передбачають права на достроковий вихід на пенсію чи скорочення пенсійного віку.

Разом із тим така можливість передбачена Законом № 3721-XII, який визначає основні засади державної політики щодо ветеранів праці, інших громадян похилого віку і спрямований на формування в суспільстві гуманного, шанобливого ставлення до них і забезпечення їх активного довголіття.

Частиною 1 статті 21 Закону № 3721-XII передбачено, що особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, зокрема, у зв'язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, передбачена пунктом 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України як окрема підстава розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Звільнення за цим пунктом допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до статті 44 Кодексу законів про працю України працівнику виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Отже, підставою для звільнення за пунктом 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України не є вихід працівника на пенсію.

Таким чином, законами № 3721-XII і № 3723-XII врегульовані різні суспільні відносини: норми Закону № 3721-XII спрямовані на реалізацію державної політики щодо ветеранів праці та громадян похилого віку, а нормами Закону № 3723-XII врегульовано професійну діяльність державних службовців щодо практичного виконання завдань та функцій держави і цей Закон є спеціальним у згаданих правовідносинах.

Водночас 26 листопада 2013 року Конституційний Суд України у Рішенні № 11-рп/2013 надав висновки щодо офіційного тлумачення положення частини 13 статті 37 Закону № 3723-XII у системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону № 3721-XI та зазначив, що грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в частині 13 статті 37 Закону № 3723-XII не встановлено.

Тобто, право на одержання зазначеної грошової допомоги пов'язане з певним стажем роботи на посаді державного службовця та припинення цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію, тому розірвання трудового договору з державним службовцем з підстав, визначених у пункті 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, не може нівелювати право державного службовця на отримання цих коштів за умови наявності стажу державної служби не менше 10 років.

Отже, у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постановах від 3 червня 2014 року (справа № 21-35а14) та від 7 жовтня 2014 року (справа № 21-304а14), яка згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для суддів при прийнятті рішень в подібних справах.

З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, обґрунтовано виходив з того, що позивач мала правові підстави на отримання разової грошової допомоги в розмірі, передбаченому частиною 13 статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2011 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і скасована постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року помилково.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року - скасувати.

Постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області про визнання незаконними дій та зобов'язання виплатити допомогу - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.