Справа № 823/3942/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року справа № 823/3942/14

м. Черкаси

11 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Паламара П.Г.,

при секретарі - Овсієнку О.І.,

за участю представника позивача Чубина О.М. - за довіреністю, представника відповідача Павленко М.В. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора» до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Черкаська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора» (далі - позивач, ТОВ «ЛЗ «Аврора») звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2014 року № 1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, в порушення вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі», виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив адміністративний позов задовольнити повністю та зазначив, що питання встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності вирішується за згодою сторін із визначенням розміру орендної плати у договорі оренди землі. Також, у письмових запереченнях на адміністративний позов представник позивача зазначив, що розрахунки проведені відповідачем в оскаржуваному повідомленні-рішенні не мають під собою правової підстави та є надуманими, оскільки акт перевірки незалежно від його змісту та підписів у ньому не є правовстановлюючим документом або рішенням суб'єкта владних повноважень.

В судовому засіданні та в письмовому запереченні на адміністративний позов представник відповідача просив відмовити в його задоволенні повністю, зазначивши при цьому, що ревізори, діючи в межах чинного законодавства, в ході проведення перевірки правомірно встановили заниження податкового зобов'язання по орендній платі за землю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора» зареєстрований як юридична особа Черкаським міським управлінням юстиції 08.12.2003, ідентифікаційний код 32741978.

Судом встановлено, що 11.05.2005 між позивачем та Черкаською міською радою укладено договір оренди землі, зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 09.09.2005 № 40. Відповідно до даного договору, орендодавець (Черкаська міська рада) на підставі рішення Черкаської міської ради від 07.07.2005 № 8-403 надає, а орендар (ТОВ «ЛЗ «Аврора») приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться по вулиці Будіндустрії, 3, загальною площею 46088,9 кв.м.

Відповідно до розділу 2 «Порядку встановлення розмірів річної орендної плати за землю в м. Черкаси», затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010 № 5-657 встановлено розміри орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

14 лютого 2014 Черкаською міською радою та позивачем підписані зміни до Договору оренди земельної ділянки від 11 серпня 2005 року згідно яких річна орендна плата за користування земельною ділянкою по вул. Будіндустрії, 3 встановлювалась з 01.01.2012 у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 257937грн. - 46088 кв.м. земель промисловості (п. 2 змін до договору). Обчислення розміру грошової оцінки та орендної плати за земельну ділянку здійснюється з врахуванням її цільового призначення, функціонального використання та коефіцієнтів індексації визначених законодавством (п. 3 змін до договору).

На підставі наказу ДПІ у м. Черкасах від 30.07.2014 № 1234 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правильності та повноти нарахування орендної плати за землю за період з 01.05.2012 по 31.12.2012, результати якої оформлені актом від 06.08.2014 № 279/23-01-22-06/32741978.

Даною перевіркою встановлено, що за період з 01.05.2012 по 31.12.2012, в порушення вимог п. 288.1, п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України позивачем занижено податкове зобов'язання по орендній платі за землю на загальну суму 107300 грн. 04 коп.

На підставі наведеного, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2014 року № 1, яким збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «ЛЗ «Аврора» по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 134125 грн. 05 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області. Рішенням ГУ ДФС у Черкаській області від 17.10.2014 №95/23-00-10-0210 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення залишено без змін.

ТОВ «ЛЗ «Аврора» подана скарга до ДФС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Черкасах. Рішенням ДФС України від 17.10.2014 №95/23-00-10-0210 податкове повідомлення - рішення залишене без змін, а скарга без задоволення.

Позивач, вважаючи, що відповідач при нарахуванні суми грошового зобов'язання по орендній платі за землю з юридичних осіб, порушив вимоги чинного законодавства України, звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду за захистом свої справ, свобод та інтересів.

Відповідно до п. "в" ст. 80 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ (далі - ЗК України) суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Частинами 1, 2 ст. 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу (п. "в" ст. 12 ЗК України).

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (ст. 286 ПК України), а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (ст. 288.1 цього Кодексу).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (ст. 288 ПК України).

Пунктом 288.1 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до пп. 288.5.1 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки.

Отже, положеннями ПК України передбачено, що питання встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди землі із визначенням розміру орендної плати в такому договорі.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV (далі - Закон №161-XIV) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, порядку внесення і перегляду є однією з істотних умов договору.

Положеннями ст. 21 Закону №161-XIV законодавець передбачив внесення змін до розміру орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності.

Позивач та третя особа скористались наданим правом та 14 лютого 2014 уклали зміни до Договору оренди земельної ділянки від 11 серпня 2005 року згідно яких річна орендна плата за користування земельною ділянкою по вул. Будіндустрії, 3 встановлювалась з 01.01.2012 у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 257937грн. - 46088 кв.м. земель промисловості (п. 2 змін до договору).

Також з листів від 21.03.2014 № 2831-01-21, від 03.04.2014 №3555-01-25 та від 16.02.2015 № 215/18-08 Черкаської міської ради вбачається, що змінами до договору оренди землі від 14.02.2014 (які пройшли державну реєстрацію) визначені періоди та ставки для нарахування орендної плати; заборгованість позивача перед Черкаською міською радою за оренду землі станом на 16.02.2015 відсутня; переплата ТОВ «ЛЗ «Аврора» на 01.03.2014 складає 306838 грн. 65 коп., рада не заперечує проти її зарахування в рахунок майбутніх платежів за оренду землі.

29 травня 2014 року позивач подав уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2012 рік для приведення розрахунків у відповідність до договору оренди та змін до нього.

Водночас ст. 30 Закону №161-XIV передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-ІV зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Державна податкова служба відповідно до пп. 191.1.1. ст. 191 ПК України наділена повноваженнями здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Водночас ініціативою вносити зміни до договорів оренди землі згідно з приписами ст. 12, 80, 83 ЗК України, ст. 21 Закону №161-XIV наділена одна із сторін цих договорів, якими в даному випадку є - Черкаська міська рада, з однієї сторони та ТОВ «ЛЗ «Аврора», з іншої.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 11.06.2013 року за наслідками перегляду постанови Вищого адміністративного суду України у зв'язку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм щодо сплати орендної плати за землю касаційним судом, орган державної податкової служби не може здійснювати владні (управлінські) функції, шляхом втручання у відносини сторін договору оренди землі, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умовам чинного законодавства України. Тому, хоча зміна розміру земельного податку відповідно до норм ПК України є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати, шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної плати, а відтак відповідного донарахування податковим органом суми грошового зобов'язання з орендної плати із застосування штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно до частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Статтею 2442 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Суд зазначає, що повноваженням податкового органу є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених ПК України, зокрема щодо сплати позивачем орендної плати відповідно до умов договору оренди землі. Однією з функцій державної фінансової інспекції є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що податковий орган позбавлений повноважень контролювати реалізацію рішень місцевого органу виконавчої влади, змінювати істотні умови договору, донараховувати грошові зобов'язання з орендної плати за землю, які не передбачені таким договором, а повинен здійснювати контроль за нарахуванням, сплатою податків та обов'язкових платежів.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, докази щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені в адміністративному позові вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст. 158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 19.08.2014 № 1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора» сплачений судовий збір в сумі 2755 (дві тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 58 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлений 20 лютого 2015 року.