Справа № 813/7759/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Львів № 813/7759/14 Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сподарик Н.І., за участі секретаря судового засідання Думич Х.М., представника відповідача Чабан О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» до Державної податкової інспекції у Франківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування вимог,

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» до Державної податкової інспекції у Франківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд скасувати податкові вимоги Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 20.04.2010 року №1/639 на суму 4 417, 64 грн. та від 31.05.2010 року№2/944 на суму 4 417.64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного договору про розстрочення податкового боргу від 24.07.2014 року №49 між Державною податковою інспекцією в особі начальника ДПІ у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області Кравчука Івана Володимировича, з одного боку, та ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» в особі голови правління ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» Попадюка Анатолія Васильовича, з другого боку, та з урахуванням положень Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкові вимоги від 20.04.2010 року №1/639 та від 31.05.2010 року №2/944 вважаються відкликаними, що в свою чергу свідчить про відсутність нарахованої суми боргу. На підставі чого, на переконання позивача вказані податкові вимоги є такими, що втратили чинність та підлягають до скасування. На розгляд справи позивач не забезпечив участі уповноваженого представника, однак, як слідує з заяви від 30.01.2015 року вх. № 2804, позовні вимоги підтримуються стороною у повному обсязі.

Представник відповідача щодо заявленого позову заперечив, з підстав наведених у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи в судовому засіданні 17.12.2014 року та додаткових поясненнях наданих при розгляді справи 02.02.2015 року, вказавши, що у відповідача станом на 24.07.2014 року, тобто з моменту укладення Договору про розстрочення податкового боргу №49 не виникло правових підстав для відкликання податкових вимог від 20.04.2010 року №1/639 та від 31.05.2010 року №2/944, оскільки, відповідно до норм Податкового кодексу України, який регулював відносини між сторонами на час укладення договору про розстрочення податкового боргу, зокрема п. 60. 1 ст. 60 Податкового кодексу України такої підстави як відкликання податкової вимоги у зв'язку із укладенням договору про розстрочення податкового боргу не передбачено. З врахуванням наведеного, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Публічне акціонерне товариство «Фірма «Нафтогазбуд» згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Серії АГ №901778 29.12.1993 року зареєстроване Виконавчим комітетом Львівської міської ради як юридична особа з присвоєнням ідентифікаційного коду 01293961.

Товариство діє на підставі статуту затвердженого загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» протоколом від 14.04.2011 року.

Згідно довідки від 03.07.2009 року №3076 позивач узятий на облік як платник податків в органах державної податкової служби 12.01.1994 року за №00501807.

Податковим органом у зв'язку із виникненням у позивача заборгованості перед бюджетом зі сплати податків і зборів прийнято податкові вимоги, перша податкова вимога від 20.04.2010 року №1/639 на суму 4 417,64 грн. та друга податкова вимога від 31.05.2010 року №2/944 на суму 4 417,64 грн.

24.07.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про розстрочення податкового боргу №49, предметом якого є надання податковим органом платнику податків розстрочення сплати податкового боргу на загальну суму 1 316 706, 33 грн. під проценти строком на з 24.07.2014 року по 10.12.2014 року.

Однак, Рішенням про скасування розстрочення податкового боргу від 19.09.2014 року №4/2500 скасовано Рішення від 24.07.2014 року №44 про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість на суму 1 316 706,33 грн. по платнику ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд».

Позивач, вважаючи наявність неправомірності вчинення дій контролюючим органом, що полягають у не відкликанні податкових вимог, звернувся до суду з проханням їх скасувати.

Приймаючи рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Підпуктом 14.1.175. пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України обумовлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підстави для відкликання податкового повідомлення - рішення і податкової вимоги визначені у статті 60 Податкового кодексу України, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу відповідно до п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Зокрема, договори про розстрочення (відстрочення) можуть бути достроково розірвані, згідно підпункту 100.12.2 пункту 100.12 ст. 100 Податкового кодексу України з ініціативи контролюючого органу, якщо платник податків порушує умови погашення розстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу або відстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті виникнення у позивача заборгованості перед бюджетом зі сплати податків та зборів, контролюючим органом прийнято першу податкову вимогу від 20.04.2010 року №1/639 на суму 4 417,64 грн. та другу податкову вимогу від 31.05.2010 року за №2/944 на суму 4 417,64 грн.

24 липня 2014 року Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області в особі начальника ДПІ у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області Кравчука Івана Володимировича та статті 100 Податкового кодексу України з одного боку та ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» в особі голови правління ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» Попадюка Ангатолія Васильовича, що діє на підставі статуту з іншого боку відповідно до Рішення Головного управління Міндоходів Львівської області від 24.07.2014 року № 44, уклали Договір про розстрочення податкового боргу від 24.07.2014 року №49, предметом якого виступало надання податковим органом платнику податків розстрочення сплати податкового боргу на загальну суму 1 316 706, 33 грн. під проценти строком з 24.07.2014 року по 10.12.2014 року.

На переконання позивача, з моменту підписання договору про розстрочення, тобто з 24.07.2014 року з врахуванням вимог абз. г) п. 6.4 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181-ІІІ, який діяв на момент винесення податкових вимог №1/639 від 20.04.2010 року та №2/944 від 31.05.2010 року, податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо: податкові зобов'язання розстрочуються або відстрочуються чи стосовно них досягається податковий компроміс та про це зазначається у відповідному рішенні про розстрочення, відстрочення або податковий компроміс.

Однак, позивачем не враховано тієї обставини, що Договір про розстрочення було укладено 24.07.2014 року, в той же час, коли Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 №2181-ІІІ чітко визначено, що податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо податкові зобов'язання (крім податкового боргу) розстрочуються або відстрочуються чи стосовно них досягається податковий компроміс та про це зазначається у відповідному рішенні про розстрочення, відстрочення або податковий компроміс. На момент укладення договору, Закон №2181-ІІІ втратив чинність, а відносини у сфері справляння податків і зборів регулювалися на підставі положень Податкового кодексу України.

Пунктом 60.1 ст. 60 Кодексу наведені підстави для відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги, зокрема, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні - рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У зв'язку із порушення умов п.п. 4.2 п.4 розділу ІV договору від 24.07.2014 року №49 про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість (несплата по 2-х термінах) в сумі 526 682,52 грн. заступником начальника Головного управління Міндоходів у Львівській області Лепецьким Ю.І. прийнято рішення №4/2500 про скасування розстрочення податкового боргу від 24.07.2014 року №44 по ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» з 19.09.2014 року.

Окрім того, до матеріалів справи долучено копії зворотнього боку облікової картки платниика податків, з якої вбачається наявність заборгованості на рахунках платника станом на 31.12.2011 року на загальнк суму 8 590,57 грн.

З наведеного вище, Суд приходить до висновку, що у контролюючого органу не було правових підстав наданих законодавством, в даному випадку Податковим кодексом України, для відкликання податкових вимог у зв'язку із укладенням договору розстрочення податкового боргу від 24.07.2014 року №49, в результаті чого, позовні вимоги позивача щодо скасування податкових вимог від 20.04.2010 року №1/639 на суму 4 417,64 грн. та від 31.05.2010 року №2/944 на суму 4 417,64 грн є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з ст. 94 КАС України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» (79026, м.Львів, вул. Стрийська, 144; ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2015 року.

Суддя Сподарик Н.І.