Справа № 461/13912/14-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої: судді - Городецької Л.М.

при секретарі: Скочиляс І.М.,

з участю представників

відповідача Збитковської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Міндоходів про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2262/20909/14 від 31.10.2014 року,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову Львівської митниці Міндоходів про порушення митних правил № 2262/20909/14 від 31.10.2014 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, зокрема, його визнано винним у тому, що він ввіз на територію України автомобіль марки "Land Rover Freelander", р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 в режимі "транзит", однак даний автомобіль станом на 16.10.2014 року з митної території не вивозився та у інший режим згідно законодавства не поміщений, чим перевищив строк доставки товару, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, встановлений ст.95 МК України. Вважає постанову протиправною, оскільки митний орган при кваліфікації його дій та прийнятті постанови не врахував відсутність вини у перевищенні встановленого ст.95 МК України строку доставки автомобіля, а також відсутність протиправності в його діях. Вказує на те, що він не мав змоги перетнути кордон України через обставини, що не залежали від його волі, а саме через дії працівників Державної прикордонної служби, в базі даних якої були наявні відомості про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке було покладено ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 31.05.2013 року. З огляду на це, вказана обставина виключає протиправність його дій, оскільки судові рішення, які набрали законної сили на території України підлягають загальнообов'язковому виконанню та дотриманню незалежно від волі будь-якої особи. Крім того, 26.10.2013 року автомобіль марки "Land Rover Freelander", р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 в результаті ДТП отримав значні механічні ушкодження, що підтверджуєшся довідкою та постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВС1 №095406 від 26.10.2013 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просить скасувати постанову Львівської митниці Міндоходів про порушення митних правил № 2262/20909/14 від 31.10.2014 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, викладених у письмових запереченнях ( а.с.21-26). Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається з постанови про порушення митних правил №2262/20909/14 від 31.10.2014 року /а.с.4-5/, ОСОБА_2 16.10.2014 року о 14.56 год. повертався з приватної поїздки з Республіки Польща до України через митний пункт пропуску "Шегині" м/п "Мостиська" автомобілем марки "Mersedes-Benz E270", р.н. НОМЕР_3 в якості водія. Під час митного контролю було встановлено, що ОСОБА_2 15.07.2013 року о 18.19 год. через митний пост "Мостиська" Львівської митниці ввіз автомобіль марки "Land Rover Freelander", р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 в режимі "транзит", однак станом на 16.10.2014 року даний автомобіль з митної території України не вивозився та у інший режим згідно законодавства не поміщений. Таким чином, ОСОБА_2 перевищив більше, ніж на десять діб, встановлений ст.95 МК України строк доставки товару - автомобіля, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, а тому його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, прибувши на митний пост "Мостиська" Львівської митниці на автомобілі марки "Land Rover Freelander", р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 мав на меті перетнути державний кордон в останній п'ятиденний термін, при цьому, маючи при собі всі необхідні документи для здійснення перетину кордону, однак у виїзді за межі території України було відмовлено у зв'язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про його обмеження у праві виїзду за межі України. Дане обмеження покладено на гр.ОСОБА_2 ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 31.05.2013 року.

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 13.08.2013 року, інформацію про обмеження у праві виїзду позивача за кордон було внесено 17.07.2013 року, що свідчить про те, що Державна прикордонна служба України знала про наявність обставин дії непереборної сили ще до моменту закінчення строку на вивезення автомобіля з території України - судового рішення про обмеження в праві виїзду.

Відповідно до ст.460 МК України вчинення порушення, передбаченого ст.470 МК України, за умови наявності відповідного документального підтвердження обставин непереборної сили чи аварії, не тягне адміністративної відповідальності. Отже, стаття 460 МК України не встановлює ніякої вимоги повідомляти в момент вчинення правопорушення ДПС про обставини непереборної сили чи аварію, а говорить про необхідність наявності документального підтвердження.

Більше того, суд не приймає до уваги письмові заперечення відповідача, які ґрунтуються на положеннях Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, оскільки таке положення має нижчу юридичну силу, є підзаконним нормативним актом, а відтак, не може встановлювати порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності чи звільнення її від такої, так як такий встановлюється Законами України.

Крім того, встановлено, що 26.10.2013 року автомобіль марки "Land Rover Freelander", р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 в результаті ДТП отримав значні механічні ушкодження, що підтверджуєшся довідкою та постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВС1 №095406 від 26.10.2013 року ( а.с.10-11).

Відповідно до ч.3 ст.193 МК України перевізник звільняється від зобов'язання щодо сплати митних платежів лише у разі, якщо товари, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, було знищено або безповоротно пошкоджено внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або обставин непереборної сили.

Крім того, аналізуючи диспозицію ч.3 ст.470 МК України, суд вважає, що правопорушення, пов'язане з перевищенням, встановленого ст.95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст.95 МК України. Отже, вказане правопорушення не може вважатися триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати.

Статтею 467 МК України передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином диспозиція статті 467 МК України містить перелік триваючих правопорушень, в який не входить порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Суд погоджується із письмовими поясненнями представника позивача про те, що Львівською митницею Міндоходів на гр.ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України у виді штрафу в розмірі 8500 гривень після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, так як протокол про адміністративне правопорушення було складено 16.10.2014 року, тобто більше як через шість місяців з моменту вчинення адміністративного правопорушення, та вважає, що постанова № 2262/20909/14 від 31.10.2014 року про притягнення гр.ОСОБА_2 за ч.3 ст.470 МК України в цій частині винесена з порушенням вимог ст.467 МК України в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, при винесенні даної постанови посадова особа, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характер та обставини вчиненого правопорушення, матеріальний стан позивача, той факт, що позивач вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що суттєво знижує ступінь його вини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 слід задоволити та скасувати постанову Львівської митниці Міндоходів №2262/20909/14 від 31.10.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, а справу провадженням закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.2, 70, 71, 86, 104, 123, 156-158, 160-163, 171-2 КАС України, ст.247 КУпАП, ст.95, 193, 458, 460, 467, 470, 489, МК України, суд

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволити.

Скасувати постанову Львівської митниці Міндоходів №2262/20909/14 від 31.10.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Провадження по справі закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Городецька Л.М.