Справа № 1013/6968/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/3531/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою приватного малого підприємства "Діол" на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі № 1013/6968/12 за позовом приватного малого підприємства "Діол" до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа - мале приватне підприємство "Рада", про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Приватне мале підприємство "Діол" звернулось в суд з позовом до Ірпінської міської ради Київської області про визнання незаконним та скасувати рішення від 14.06.2012 року № 2313-31-VI "Про визнання нечинним рішення Ірпінської міської ради від 10.09.2010 року № 5143-94-V".

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення позивача є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, приватне мале підприємство "Діол" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, рішенням восьмої сесії п'ятого скликання Ірпінської міської ради Київської області від 22.12.2006 року за № 287-8-V затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу та надано в оренду на 15 років земельну ділянку площею 0,7985 га в м. Ірпені по вул. Центральній (на розі вулиць Щорса та Гагаріна) для будівництва адміністративно-торговельного комплексу із вбудованим приміщенням автобусної станції.

На виконання вказаного рішення позивач уклав договір оренди земельної ділянки площею 0,7985 га з Ірпінською міською радою Київської області. Однак, використовувати зазначену земельну ділянку за призначенням, а саме, розпочати будівництво торговельного комплексу із вбудованими приміщеннями автобусної зупинки позивач не має можливості, оскільки на даній ділянці розташований тимчасовий павільйон "Стимул", що належить малому приватному підприємству "Рада".

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що пунктами 8 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 47/1 від 07.03.2006 року та 5 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 96/3 від 29.09.2006 року було затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгівельного павільйону "Стимул" та доручено Ірпінському БТІ оформити право власності на зазначений павільйон на мале приватне підприємство "Рада".

Рішенням Ірпінської міської ради Київської області № 5143-94 від 10.09.2010 року було скасовано пункти 8 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 47/1 від 07.03.2006 року та 5 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 96/3 від 29.09.2006 року.

На час прийняття рішення Ірпінською міської радою Київської області № 5134-94 від 10.09.2010 року "Про скасування пункту 8 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 47/1 від 07.03.2006 року та скасування пункту 5 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 96/3 від 29.09.2006 року" пункти 8 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 47/1 від 07.03.2006 року та 5 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 96/3 від 29.09.2006 року були виконані, а саме 08.06.2006 року мале приватне підприємство "Рада" отримало свідоцтво про право власності на торгівельний павільйон "Стимул" та зареєструвало своє право власності в БТІ, що стверджується витягом.

Згідно листа КПКОР "Ірпінське БТІ" свідоцтво про право власності на торгівельний павільйон "Стимул" було скасовано 14.02. 2012 року та поновлено у зв,язку із скасуванням судових рішень 14.11. 2012 року.

Рішенням 31 сесії 6 скликання Ірпінської міської ради Київської області № 2313-31-VІ від 14.06.2012 року було визнано нечинним рішення Ірпінської міської ради Київської області від 10.09.2010 року № 5143-94 "Про скасування пункту 8 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 47/1 від 07.03.2006 року та скасування пункту 5 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 96/3 від 29.09.2006 року".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем правомірно та з урахуванням всіх обставин.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти зміни чи припинення, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що пункти 8 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 47/1 від 07.03.2006 року та 5 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 96/3 від 29.09.2006 року у судовому порядку не визнавалися незаконними та не скасовувалися на час прийняття рішення Ірпінською міською радою Київської області від 10.09.2010 року, а тому Ірпінська міська рада Київської області при прийнятті вказаного рішення про скасування пункту 8 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 47/1 від 07.03.2006 року та пункту 5 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 96/3 від 29.09.2006 року перевищила надані їй повноваження.

Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2012 року позовні вимоги приватного малого підприємства "Діол" задоволено повністю, скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на торгівельний павільйон "Стимул", видане малому приватному підприємству "Рада" та скасовано державну реєстрацію права власності малого приватного підприємства "Рада" на торгівельний павільйон "Стимул". 28.05.2012 року Київський апеляційний господарський суд своєю постановою залишив без змін рішення господарського суду Київської області від 14.02.2012 року у справі № 23/149-11. Постановою Вищого господарського Суду України від 14.11.2012 року постанова Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2012 року та рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2012 року були скасовані і провадження у справі було закрито.

Встановлені по справі дані БТІ та зазначені рішення судів свідчать про те, що оскаржуване рішення приймалося позивачем в межах встановлених законом повноважень на час відсутності правовстановлюючого документу на об,єкт нерухомості.

Щодо посилань позивача на факт порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх безпідставності, оскільки, відповідно до статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії ради попередньо розглядають питання, які виносяться на розгляд ради та готують висновки з цих питань. Судами встановлено, що звернення малого приватного підприємства "Рада" розглядалося постійною комісією з питань регламенту, депутатської етики, дотримання законності та правопорядку.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу приватного малого підприємства "Діол" відхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: