Справа № 145/2294/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 145/2294/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурчак А.Г.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

17 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи.

Від позивача, через відділ реєстрації та інформації Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Серії НОМЕР_1 від 20.01.1994 року. 11.09.2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тиврівському районі Вінницької області з заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років. Рішенням комісії УПФУ у Тиврівському районі від 30.10.2014 року (протокол № 889) позивачу було відмовлено в призначені вищеззаначеної пенсії, через відсутність в первинних документах в філії "Вінницький райавтодор" відомостей про його роботу на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваної постанови та задовольняючи позов виходив з того, що позивачем надано достатньо документів для підтвердження факту його перебування в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, проте вважає що постанову суду першої інстанції слід змінити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 17.06.1993 року № 3284-12 (далі Закон № 3284-12) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-4 (далі Закон № 1058-4) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-12) посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року -не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення пенсійного віку на 10 років.

В п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, відповідно до п.7 вказаного Порядку, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_1 від 20.01.1994 року року ОСОБА_1 являється учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в 1986 році 2 категорії.

Згідно шляхового листа № 7567058 від 03.05.1986 року ОСОБА_1 в період з 04.05.1986 року по 12.05.1986 року перевозив вантаж з з населеного пункту Макаров в населений пункт Прип`ять.

Рішенням Тиврівського районного суду від 22.12.1993 року, встановлено факт, що позивач з 04.05.1986 року по 12.05.1986 року брав участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році в населеному пункті Залісся на автодорозі Макаров-Чорнобиль.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено ту обставину, що позивач у період з 04.05.1986 року по 12.05.1986 року, брав участь ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що дає підстави для зобов`язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах.

Враховуюючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на дострокове призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині звернення постанови до негайного виконання, виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. ст. 256 КАС України негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у справах передбачених пунктами 1,3,4 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

Пунктами 1,3,4 частини першої статті 183-2 цього Кодексу передбачені справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, передбачених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців та стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження до яких дана адміністративна справа не належить.

Таким чином, в даному випадку, постанову слід звернути до негайного виконання в межах у межах суми стягнення за один місяць.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що чинним законодавством не передбачено призначення пенсії з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше 3-х місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається із матеріалів справи позивачу виповнилося 50 років 28.09.2014 року, а заяву про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку він подав відповідачу 11.09.2014 року, тобто не пізніше 3-х місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, а тому порушене право позивача підлягає відновленню з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку --з 29.09.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргууправління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію змінити.

В абзаці третьому постанови: дату "28.09.2014 року" замінити на "29.09.2014 року".

Абзац четвертий постанови викласти наступним чином:

"Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць".

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.