Справа № 804/19992/14
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПавловського Д. П.
при секретаріПетречко А.М.
представника позивача представників відповідача Нагайцевої Ю.В., Сакала А.А. Покотило Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНТЕЗ КАПІТАЛ" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі за текстом відповідач) було проведено позапланову невиїзну перевірку фінансово - господарською діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства за наслідками якої відповідачем було складено акт, а потім на підставі акту було винесено податкове повідомлення - рішення, з яким визначено суму грошового зобов'язання. Позивач не згоден з діями відповідача вважає їх протиправними та просить скасувати податкове повідомлення - рішення.
Представник позивача в судове засідання підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні.
Дослідивши матеріали справи вислухавши пояснення сторін та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Відповідно заперечень до позову та пояснення представника відповідача, була встановлена, що сертифікати якості на поставлені товари в період липня 2014 року відсутні. У зв'язку з цим, неможливо підтвердити факт транспортування товару в адресу ТОВ «Сінтез Капітал». Як зазначає відповідач, що операції між ТОВ «Сінтез Капітал» та ТОВ «Крузо» не відповідають поняттю „господарська діяльність" в розумінні Цивільного, Господарського, Податкового кодексів України, оскільки не підтверджена всіма необхідними первинними документами.
Виходячи з вищевикладеного, неможливо простежити ланцюг придбання товару (Феррованадій ФВД50) та підтвердити факт придбання та подальшої реалізації в адресу ТОВ «Сінтез Капітал» (вищезазначеного товару, та взагалі підтвердити реальність здійснення господарської операції.
На думку відповідача, що через вказане підприємство ТОВ «Крузо» проходили тільки грошові потоки, що ставить під сумнів фактичне постачання товару. Таким чином, неможливо підтвердити факт реального здійснення господарської діяльності.
Розрахунки TOB «СІНТЕЗ КАПІТАЛ» здійснювало в безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням на перерахування безготівкових грошових коштів від 21.08.2014 року на суму 156 764,16 грн.
Тож, ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ» до перевірки було надано всі первинні документи, що підтверджують відповідну господарську операцію (договір, специфікація, податкові накладні, видаткові накладні та інші первинні документи), при цьому, дані відомості відображені податковим органом також в самому акті перевірки ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ». Жодних зауважень щодо їх форми чи змісту представником ОДПІ не вказано.
Однак, думка та висновки фахівця податкового органу, щодо не реальності господарських операцій формувалося не на підставі наданих первинних документів, а на підставі листа ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 22.09.2014 року №4742/7/26-57- 22-01-20, згідно якого встановлено, що підприємство має стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.
Отже, відповідно до вищевикладеного, висновки податкового органу щодо заниження позивачем податку на додану вартість ґрунтуються не на співставлення даних бухгалтерського обліку та співставленні документів двох контрагентів, а обґрунтовуються лише на листі ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 22.09.2014 року №4742/7/26-57- 22-01-20, згідно якого встановлено, що підприємство - контрагент має стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а отже не можуть бути підставами для прийняттям податковим органом рішення щодо порушення норм податкового права зі сторони ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ».
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Цивільним Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
На момент вчинення спірних правочинів, як позивач так і його контрагенти були зареєстровані у встановленому законом порядку, їх свідоцтва про реєстрацію як платника податку не скасовані, інформації про наявність судових рішень про визнання правочинів недійсними та обвинувальних вироків і в акті перевірки який заперечується не міститься.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що в Акті перевірки який заперечується податковим органом не доведено, що операції не відповідають поняттю «господарська діяльність», змісти договорів не відповідають дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.
Відомості викладені в акті перевірки щодо відсутності реального вчиненої господарської операції ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ» із ТОВ «Крузо» є лише припущенням перевіряючого, оскільки, як вже зазначалось вище, до перевірки було надано усі документи які підтверджують і реальність правочинів укладених ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ» із контрагентом ТОВ «Крузо» вказаним в Акті перевірки, і документи які підтверджують правильність формування підприємством податкового кредиту, а висновки Відповідача щодо відсутності об'єктів оподаткування ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ» по ланцюгу постачання : ТОВ «Крузо» - ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ», в розумінні ст. 185 Податкового кодексу України є протиправними, та такими що не відповідають дійсності.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Системний аналіз правових норм, якими регулюються спірні правовідносини, вказує на те, що у разі, якщо добросовісний платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо документального підтвердження розміру валових витрат податкового кредиту та Фактичного здійснення господарських операцій він не може бути позбавлений права на Формування валових витрат та податкового кредиту.
Верховним Судом України та Вищим адміністративним судом України неодноразово наголошувалося, що у чинному законодавстві України відсутнє визначення поняття «добросовісний платник податків». Так само законодавство не містить певних критеріїв добросовісності платника податків. Водночас, є обґрунтованим застосування на практиці цього підходу, оскільки подібне розмежування платників податків дозволяє індивідуалізувати юридичну відповідальність особи та забезпечити дотримання правопорядку у галузі оподаткування навіть за наявності певних прогалину законодавстві
Недобросовісність учасників господарських правовідносин в ланцюгу постачання товарів робіт, послуг не може слугувати підставою для притягнення до юридичної відповідальності суб'єкта господарювання, який виконав зобов'язання по правочинам та по сплаті податку на додану вартість в ціні придбаного товару та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій.
Покупець не може нести відповідальність ані за несплату податків продавцем, ані за можливу недостовірність відомостей у зазначеному реєстрі.
Так, контролюючим органом в Акті перевірки зазначено, що ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ» отримано від ТОВ «Крузо» податкові накладні: № 1 від 28.07.2014 року на суму 435 456,00 (у т.ч. ПДВ - 72 576,00 грн.); № 2 від 29.07.2014 року на суму 456 503,00 (у т.ч. ПДВ - 76 083,00 грн.); № 3 від 30.07.2014 року на суму 434 730,00 (у т.ч. ПДВ - 72 455,04 грн.); № 4 від 31.07.2014 року на суму 415 134,00 (у т.ч. ПДВ - 69 189,12 грн.).
Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних з першого січня 2012 року запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно з п. 5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984, в разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, з-поміж іншого, зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.
Так, контролюючий орган у акті перевірки зазначає про наявність видаткових накладних, податкових накладних, що по своїй суті є здійсненням господарської діяльності. У зв'язку з чим припущення та здогадки контролюючого органу не підтверджені документально, у Акті перевірки не встановлено відсутність первинної документації, а відтак операції між контрагентами носять економічний характер та спрямовані на одержання економічного ефекту, що є предметом підприємницької діяльності.
Позивач має у наявності всі первинні документи, які також надавалися для огляду під час перевірки, проте, податковим органом під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам, а лише зазначено, що не підтверджено факт господарських операцій. Разом з цим, в Акті перевірки дане твердження жодним чином не доведено, а наявність та повноту всіх первинних документів не з'ясовано, що були надані ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ».
Що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які підтверджують фактичне отримання послуг та реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення, придбання послуг для використання у власні господарській діяльності, висновки Відповідача про безтоварність господарських операцій, вчинених за участю ТОВ «СІНТЕЗ КАПІТАЛ», є надуманими і такими, що ґрунтуються на припущеннях та неправильному застосуванню норм чинного законодавства.
Чинним законодавством на сторону в господарському зобов'язанні не покладено обов'язок з'ясування обставин сплати податків та зборів контрагентом. Суб'єкт господарювання (добросовісний учасника угод та господарських операцій) не наділений можливістю контролю (навіть за власною ініціативою) за сплатою податків іншими суб'єктами підприємницької діяльності. Якщо контрагент (суб'єкти підприємницької діяльності, які мали відносини з безпосередніми контрагентами Позивача) не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, оскільки юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61 Конституції України). Зазначена обставина (недобросовісність учасника угоди щодо спали податків та зборів) не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтез Капітал» документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 січня 2015 року

Суддя Д.П. Павловський