Справа № 826/5616/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5616/14 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання дій протиправними, скасування постанови від 12.11.2013 року у ВП №40605467, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2014 року позов задоволено частково; визнані протиправними дії щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №40605467 від 12.11.2013 року, визнано протиправною та скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №40605467 від 12.11.2013 року, в іншій частині позову відмовлено.

16 грудня 2014 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з заявою в порядку частини дев'ятої статті 267 КАС України, в якій просив визнати протиправною бездіяльність; зобов'язати відповідача подати звіт про виконання постанови суду від 05.06.2014 року у даній справі; за результатами розгляду поданого звіту винести ухвалу про накладення штрафу на керівника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в розмірі 10 мінімальних заробітних плат; стягнути на його користь половину суми накладеного штрафу та зобов'язати відповідача виконати рішення суду від 05 червня 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року заяву повернуто позивачу на підставі частини дев'ятої статті 267 КАС України у зв'язку із невідповідністю вимогам статті (пропущено десятиденний строк звернення до суду з заявою).

Не погоджуючись із ухвалою позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача про обставини справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково; визнані протиправними дії щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №40605467 від 12.11.2013 року, визнано протиправною та скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №40605467 від 12.11.2013 року, в іншій частині позову відмовлено.

22 липня 2014 року позивачу були видані виконавчі листи.

16 грудня 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою в порядку частини дев'ятої статті 267 КАС України.

Повертаючи вказану заяву суд першої інстанції дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 2 частини дев'ятої статті 267 КАС України, оскільки останнім пропущено десятиденний строк звернення з відповідною заявою до суду. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що після 13.08.2014 року позивачу повинно було бути відомо про порушення прав.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно матеріалів справи, з метою виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2014 року позивач подав заяву від 05.08.2014 року до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, яка отримана останнім 07.08.2014 року.

Відповідно до частини першої, другої та п'ятої статті 25 зазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Разом з тим, частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження. Про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідно до частини другої статті 26 Закону державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Отже, після отримання 07.08.2014 року заяви про відкриття виконавчого провадження державний виконавець протягом трьох днів повинен був винеси постанову про відкриття виконавчого провадження або постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, які повинні бути направленні не пізніше наступного дня.

Положеннями частини дев'ятої статті 267 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду (пункт 1).

Згідно пункту 2 вказаної статті у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду (пункт 6).

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику (пункт 8).

Отже, заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Суд першої інстанції встановлюючи невідповідність заяви положенням частини дев'ятої статті 267 КАС України виходив з того, що після 13.08.2014 року позивачу повинно було бути відомо про порушення прав.

Колегія суддів вважає, що при визначенні початку строку звернення до суду з заявою в порядку частини дев'ятої статті 267 КАС України передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав, як в цьому випадку зазначив суд.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання тощо.

Проте, суд першої інстанції не встановив, коли позивач фактично дізнався про порушення своїх прав. Також, суд першої інстанції не встановив чи були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження або про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2014 року, .

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно повернув заяву позивача у зв'язку із пропущенням десятиденного строку, не з'ясувавши зазначені обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до пункту 1 статті 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року про залишення без розгляду позовної заяви.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвалу у повному обсязі складено 23.02.2015 року.

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

.

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Оксененко О.М.