Справа № 826/16146/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в особі відділу централізованого оформлення документів № 17 про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним рішення Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві в особі відділу централізованого оформлення документів № 17 про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та про зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в особі відділу централізованого оформлення документів № 17 оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до вимог порядку оформлення та видачі паспорта визначеного законодавством України, на підставі поданих позивачем документів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В засідання учасники процесу не з'явилися, апелянт подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з перебуванням у відрядженні.

Колегія суддів не вважає необхідним задовольнити вказане клопотання, оскільки воно не є вмотивованим, документального підтвердження неможливості прибути у судове засідання апелянтом не надано, зокрема, не надано копії посвідчення на відрядження або будь-якого іншого документа, який свідчив би про перебування апелянта у відрядженні.

Перенесення розгляду справи на іншу дату буде мати наслідком порушення строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ст. 195-1 КАС України.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся до відділу централізованого оформлення документів № 17 управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві із заявою про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2, відділом централізованого оформлення документів № 17 Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами тимчасово окупованої території України Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві складено висновок про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон. У висновку зазначено, що згідно довідки ДІАЗ МВС України № 952-30052014/00999, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Черкаси, на території України станом на 02.06.2014 року значиться особою, стосовної якої 27.05.2010 року СУ УМВС України в м. Севастополі порушено кримінальну справу № 14006-2-1-2010/222004 за статтями 191 ч. 5, 209, ч. 3, 366, ч. 2, 555 Кримінального кодексу України. Рішення по справі до МВС не надходило.

22.07.2014 року Відділом з централізованого оформлення документів № 17 Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві надіслано ОСОБА_2 повідомлення № 23/-27323 про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у зв'язку з обставинами, що перешкоджають виїзду, згідно статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 21.01.1994 № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 3857-ХІІ) громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно частини першої статті 4 Закону № 3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. У виняткових випадках (за наявності вимог держави, до якої здійснюється виїзд, чи вимог міжнародної організації, для участі в заходах якої здійснюється виїзд, а також у разі виїзду на постійне проживання за кордон усиновленої іноземцями дитини - громадянина України) паспорт може бути оформлено до досягнення громадянином 18-річного віку. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Пунктом 3 частини першої статті 6 Закону № 3857-ХІІ встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень.

Процедуру прийому та розгляду заяв про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, а також прийняття за ними рішень визначає Порядок провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2004 року № 1603.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 10, 12 Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, заява про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт) або проїзного документа дитини (далі - проїзний документ) подається за місцем проживання особи до управлінь (відділів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб головних управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві та Київській області, управлінь МВС України в областях та місті Севастополі (далі - територіальні органи), відділів, відділень у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь (відділів) МВС (далі - територіальні підрозділи).

Заява-анкета про оформлення паспорта/проїзного документа подається громадянином України особисто або через своїх законних представників. Діти віком від 16 до 18 років можуть самостійно передати до територіального органу чи територіального підрозділу документи для оформлення їм паспорта/проїзного документа.

Заяви-анкети про оформлення паспорта/проїзного документа приймаються працівниками територіальних органів та територіальних підрозділів за умови подання всіх документів, передбачених Правилами.

Територіальні органи та територіальні підрозділи, що прийняли заяву-анкету про оформлення паспорта/проїзного документа, вживають заходів до з'ясування наявності чи відсутності в осіб, старших 14 років, підстав для тимчасової відмови у видачі паспорта/проїзного документа, перелічених у пункті 22 Правил.

З цією метою працівники відповідного територіального підрозділу у міських без районного поділу, районних та районних у містах відділах (управліннях) органів внутрішніх справ за обліком служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, що включає також облік адресно-довідкового бюро (групи) цього підрозділу, протягом п'яти робочих днів здійснюють перевірку наявності чи відсутності: діючих неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобов'язань заявника (підпункт 2 пункту 22), ухиляння заявника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням (підпункт 5 пункту 22), подання на заявника цивільного позову до суду (підпункт 8 пункту 22).

Про результати перевірки на зворотному боці заяви-анкети проставляється штамп (додаток 6) і робиться відповідний запис, що скріплюється підписом працівника, який проводив перевірку.

Територіальні органи та територіальні підрозділи вищого рівня, які приймають відповідні рішення, після надходження матеріалів від територіальних підрозділів нижчого рівня на підставі їх вивчення протягом 10 робочих днів перевіряють правильність оформлення документів та відсутність підстав, що тимчасово обмежують право громадянина на виїзд за кордон відповідно до пункту 22 Правил.

Для цього здійснюють перевірку за обліком відповідного територіального органу та адресно-довідкового бюро з питань, визначених в абзаці другому пункту 10 цього Порядку. Про результати перевірки на зворотному боці заяви-анкети проставляється штамп (додаток 7) і робиться відповідний запис, що скріплюється підписом працівника, який проводив перевірку.

Перевірка наявності чи відсутності обставин, що обмежують право громадянина на виїзд за кордон відповідно до підпунктів 3, 4 і 9 пункту 22 Правил (порушеної проти заявника кримінальної справи; судимості за вчинення злочину; перебування заявника під адміністративним наглядом органів внутрішніх справ), здійснюється вказаними територіальними органами та територіальними підрозділами через відповідні управління (відділи) інформаційних технологій ГУМВС, УМВС. Відповідна інформація підрозділу інформаційних технологій береться до уваги протягом місяця з моменту її надання та долучається до заяви-анкети.

Отже, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 відмовлено у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з тих підстав, що згідно довідки ДІАЗ МВС України № 952-30052014/00999, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Черкаси, на території України станом на 2 червня 2014 року значиться особою, стосовної якої 27 травня 2010 року СУ УМВС України в м. Севастополі порушено кримінальну справу № 14006-2-1-2010/222004 за статтями 191 ч. 5, 209, ч. 3, 366, ч. 2, 555 Кримінального кодексу України та враховуючи, що рішення по справі до МВС не надходило.

З урахуванням наведенного, суд першої інстанції вірно встановив, а колегія суддів погоджується з тим, що на момент прийняття рішення про відмову ОСОБА_2 у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон в обліках МВС України містилася інформація про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, а відтак, рішення Відділу централізованого оформлення документів № 17 Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 є правомірним.

При цьому суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги доводи позивача відносно того, що постановою Ленінського районного суду міста Севастополя від 17 червня 2014 року у справі № 1-8/2014 кримінальну справу у відношенні ОСОБА_2 припинено на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 24 Кримінального процесуального кодексу Російської Федерації в зв'язку з відсутністю у діях складу злочину в зв'язку з декриміналізацією з тих підстав, що вказана постанова прийнята після складання Департаментом інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України довідки № 952-30052014/00999 (дані за станом на 2 червня 2014 року).

Крім того, рішення прийнято на підставі норм кримінального процесуального права іншої держави, хоча справу було порушено за нормами кримінального права України, а тому суд першої інстанції вірно не прийняв зазначену постанову Ленінського районного суду м. Севастополя як належний доказ відсутності обмежень з боку держави.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції було прийнято правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження у суді першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в особі відділу централізованого оформлення документів № 17 про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 24.02.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.