Справа № 820/18156/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 р. Справа № 820/18156/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. по справі № 820/18156/14

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Управління Держземагенства у місті Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Держземагенства у місті Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада, в якому просив визнати протиправними дії Управління Дерземагентства у м. Харкові щодо застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 105 від 14.11.2013 року коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - 2,5, як для земель комерційного призначення та зобов'язати Управління Дерземагентства у м. Харкові видати ФОП ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із застосуванням коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - 0,5.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року по справі № 820/18156/14 позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у місті Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Позивач, ФОП ОСОБА_1, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на даний час він взагалі не здійснює підприємницької діяльності, в тому числі і на спірній земельній ділянці, а тому, зважаючи на той факт, що при визначенні коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки враховується прибутковість видів економічної діяльності, вважає застосування до спірної земельної ділянки коефіцієнту 2,5 (як для земель комерційного призначення) помилковим.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 грудня 2003 року Харківська міська рада Харківської області в особі міського голови Шумілкіна Володимира Андрійовича з однієї сторони та суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 уклали договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0, 0355 га, в тому числі під забудову 0, 0281 га, інших угідь 0,0074 га.

У відповідності до приписі п.1.1 вказаного договору земельна ділянка надається в оренду строком до 01.10.2028 року.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору земельна ділянка передана в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.

14.11.2013 року відповідачем складено витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 105, згідно якого нормативна грошова оцінка землі складає 1803,41 грн. При визначенні нормативної грошової оцінки землі відповідачем застосовано коефіцієнт функціонального використання 2, 5, як для земель комерційного призначення.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 105 від 14.11.2013 року № 4109/08 коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - 2,5, як для земель комерційного призначення, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при складенні витягу відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ч.1 ст.20 ЗК України).

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 року N 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.98 року за N 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики (далі по тексту -Інструкція № 377).

Як встановлено Розділом 1 Інструкції № 377, у звітах вказують площі земель, що перебувають у власності, постійному і тимчасовому користуванні юридичних та фізичних осіб, за винятком тих площ земель, які надані в тимчасове користування іншим власникам землі і землекористувачам із земель, що перебувають у власності або в постійному користуванні цих юридичних і фізичних осіб.

У звітах вказують площі земель і розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності в межах територій, які входять до адміністративно-територіальних одиниць, у тому числі окремо - в межах населених пунктів, зрошувані та осушені землі, розподіл земель за формами власності.

Розділом ІІ вказаної Інструкції передбачено, що у графі 42 Форми N 6-зем "Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності" - дані про землі комерційного та іншого використання землі, які використовуються головним чином комерційними, торговими і відповідними службами - торговими центрами, комерційними банками, автозаправними станціями, ремонтними майстернями, готелями, ресторанами, барами, їдальнями, торговими складами та будівлями органів управління ними. Включати потрібно землі за видами економічної діяльності, вказаними в додатку 3; частину земель, наданих юридичним та фізичним особам для підприємницької діяльності, зазначеної в цьому додатку, а також землі згідно з додатком 4, на яких проводиться підприємницька діяльність.

У графі 43 необхідно зазначати дані про землі громадського призначення - включати землі, на яких не проводиться підприємницька діяльність і які використовують для державного управління (включно - для оборонних потреб), освіти, охорони здоров'я, релігійних організацій, спорту та соціальної допомоги, колективних, громадських та особистих послуг, екстериторіальної діяльності згідно з додатком 4, а також землі згідно з додатком 3, на яких не проводиться підприємницька діяльність.

Перелік категорій земель за функцією використання із зазначенням коефіцієнтів функціонального використання наведено у Додатку № 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку № 18/15/21/11.

Так, відповідно до вказаного Переліку, до складу категорії земель комерційного використання відносяться: G - землі торгівлі транспортними засобами та їх ремонту ; землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі ; землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт ; Н - землі готелів та ресторанів; J - землі підприємств фінансового посередництва ; землі підприємств страхування ; землі підприємств, що здійснюють допоміжну діяльність у сфері фінансів та страхування ; К - землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам ; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері інформатизації ; землі підприємств, що здійснюють послуги, які надаються переважно юридичним особам ; О93 - землі підприємств, що здійснюють індивідуальні послуги ; О92.7 - землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері відпочинку та розваг (азартні ігри та ігри на гроші тощо) .

При цьому вказаним Переліком до земель громадського призначення включає у себе: землі громадської діяльності, землі підприємств, що здійснюють колективні, громадські та особисті послуги (за винятком підприємств, що здійснюють діяльність у сфері відпочинку та розваг), землі державного управління, землі оборони, землі освіти, землі охорони здоров'я та соціальної допомоги, землі екстериторіальної діяльності, що відповідає секціям O91, O92, L, M, N, Q Національного класифікатору ДК 009:2005 "Класифікація видів економічної діяльності" (КВЕД), прийнятого наказом Держспоживстандарту України № 375 від 26.12.2005 року.

З аналізу вищезазначених норм випливає, що при віднесенні земельної ділянки до тієї чи іншої категорії, органи, до компетенції яких це відноситься, повинні враховувати та перевіряти дані щодо здійснення на земельній ділянці видів діяльності.

Колегія суддів вважає помилковим твердження відповідача про те, що оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем та договір оренди укладався саме з суб'єктом підприємницької діяльності, виходячи із видів діяльності позивача, земельна ділянка відноситься саме до категорії земель комерційного призначення та зазначає, що відповідний коефіцієнт встановлюється з урахуванням діяльності, яка проводиться на конкретній земельній ділянці.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України (ухвала по справі № К-27282/09 від 08.06.2011 року).

При цьому нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Відповідно до ст.201 Земельного кодексу України, грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель (ч.5 ст.5 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до ст.ст.13, 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд.

Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджено спільним наказом Держкомзему, Міністерства аграрної політики, Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України, Української академії аграрних наук, Державного комітету України по водному господарству, Державного комітету лісового господарства № 18/15/21/11 від 27.01.2006 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.04.2006 року за № 388/12262 (далі по тексту - Порядок № 18/15/21/11).

Пунктом 3.1 зазначеного Порядку встановлено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою 8 (п.3.2 Порядку № 18/15/21/11).

Нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою : Цн = (В х Нп) / Нк х Кф х Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо); Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (п.3.3. Порядку № 18/15/21/11).

Пунктом 3.5. Порядку № 18/15/21/11 визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Як було обґрунтовано зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, при визначенні грошової оцінки землі, перш за все, необхідно виходити із доходу, який ця земля дає або може дати.

При цьому судом першої інстанції проігноровано твердження позивача про те, що на даний час позивач не здійснює підприємницької діяльності.

На підтвердження вказаного факту до суду першої інстанції позивачем було надано фотографії та акти про відключення приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від газопостачання, які свідчать про відсутність технічних можливостей здійснення підприємницької діяльності.

Окрім того до суду апеляційної інстанції позивачем було надано копію податкової декларації, з якої вбачаються нульові показники прибутку.

А ні відповідачем, а ні судом першої інстанції не було враховано, що вид функціонального використання земельної ділянки, що потребує застосування до нормативної грошової оцінки та відповідний коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки змінились у зв'язку з припиненням здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Таким чином в даному випадку відсутня така обов'язкова ознака віднесення земельної ділянки до категорії земель комерційного призначення, як прибутковість.

Вказана позиція колегії суддів узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України (справа № К/800/22944/13).

Отже, колегія суддів приймає до уваги доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні документи, що свідчили б про здійснення позивачем на спірній земельній ділянці видів діяльності, які в розумінні Інструкції № 377 та Порядку № 18/15/21/11 дають підстави для визначення функціонального використання земельної ділянки як комерційного.

Окрім того колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції помилково розглянув вимогу позивача про застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - 1,2 (як для земель промисловості), оскільки, як вбачається з вимог позовної заяви, позивач просив застосувати у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - 0,5. В ході розгляду справи в суді першої інстанції позовні вимоги не змінювали та не уточнювались.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. по справі № 820/18156/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у місті Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Дерземагентства у м. Харкові щодо застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 105 від 14.11.2013 року коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - 2,5, як для земель комерційного призначення.

Зобов'язати Управління Дерземагентства у м. Харкові видати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із застосуванням коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - 0,5.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.