Справа № 822/142/15
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/142/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року 11:55м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук А.М.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кам'янець-Подільському про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кам'янець-Подільському про стягнення невідшкодованих витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам держав-учасниць СНД та членів їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання до України в сумі 949,72 грн. за період з 01.11.2014 по 30.11.2014 року. Зазначає, що станом на день звернення з позовом до суду вказана заборгованість добровільно не погашена, а тому просить суд стягнути її примусово.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задоволити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив подав письмове заперечення на даний позов, у якому детально викладено позицію відповідача. З наведених підстав у запереченні просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши додані до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задоволити частково з таких підстав.

Суд встановив, що позивачем було складено акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та направлено до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кам'янець-Подільському.

Проте, відповідачем не прийнято до відшкодування суми виплачених пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам держав - учасниць СНД та членів їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання до України за період з 01.11.2014 по 30.11.2014 в сумі 949,72 грн. по пенсіонерах: ОСОБА_3 (в сумі 150,00 грн.), ОСОБА_4 (в сумі 150,00 грн.), ОСОБА_5 (в сумі 150,00 грн.), ОСОБА_6 (в сумі 109,15 грн.), ОСОБА_7 (в сумі 90,57 грн.), ОСОБА_8 (в сумі 150,00 грн.), ОСОБА_9 (в сумі 150,00 грн.).

Наявність у відповідача вказаної заборгованості підтверджується доданими до матеріалів справи Списками осіб, які не прийнятті до відшкодування за листопад 2014 року, Актом щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих за листопад 2014 року; Таблицею розбіжностей за листопад 2014 року; Списками осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності в листопаді 2014 року; Актами про нещасний випадок на виробництві; Довідками МСЕК.

ОСОБА_8, ОСОБА_9 є вимушеними переселенками з м. Донецьк, які згідно центральної електронної бази даних одержувачів пенсій перебували на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Донецька.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області взято на облік та проводиться виплата пенсій ОСОБА_8 (згідно Розпорядження №18387 від 17.10.2014 року та її заяви), ОСОБА_9 (згідно Розпорядження №18411 від 17.10.2014 року та її заяви). Вказані особи отримують пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон) особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода), пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 3 даної Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Закону відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги. Уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували цьому Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Згідно абзацу 8 пункту 3 Прикінцевих положень Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України "Про охорону праці", які ліквідуються.

Відповідно до п.5 ст. 24 Закону, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Постановою Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4 затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку зі втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, зокрема таких, як сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку зі втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

З огляду на викладені норми суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в частині стягнення невідшкодованих витрат на виплату пенсій по інвалідності та по втраті годувальника таким пенсіонерам як ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на загальну суму 859 грн. 15 коп.

Суд не погоджується з висновками позивача про те, що відшкодування пенсії ОСОБА_7 повинно здійснюватись відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" дія даного закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах організаціях, незалежно від форми власності та господарювання, у фізичних осіб, та осіб які забезпечують себе роботою самостійно.

Так, в матеріалах справи наявний акт про нещасний випадок, затверджений директором школи, згідно якого ОСОБА_7 отримав пошкодження ока через необережну поведінку іншого учня, в приміщенні класної кімнати під час занять у групі продовженого дня.

При цьому, відповідно до вимог ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах.

Випадок із ОСОБА_7 є нещасним, але отриманим не на виробництві і не під час виконання трудових обов'язків, а також не з підстав, передбачених ст. 8 вказаного вище Закону, тому призначена ОСОБА_7 пенсія по інвалідності загального захворювання виплачується Пенсійним фондом на загальних підставах, а відтак не може відшкодовуватись за рахунок страхових коштів Фонду. Також, в матеріалах справи відсутні докази щодо страхування ОСОБА_7, що також виключає підстави для відшкодування вказаної пенсії за рахунок коштів Фонду, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 158- 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області задоволити частково.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кам'янці - Подільському на користь управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області 859 грн. 15 коп. суму виплаченої пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за листопад 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24 лютого 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя А.М. Ковальчук