Справа № 825/110/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Чернігів Справа № 825/110/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Сірого І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача Базилевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 14.01.2015 звернувся до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області і просить: визнати повернення документів Управлінням Державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп. без належного виконання - протиправним рішенням та протиправними діями; зобов'язати суб'єкта владних повноважень Управління Державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн.60 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 є стягувачем судових витрат по адміністративній справі №2а/2570/1044/2012, рішення в якій набрало законної сили 21.10.2014, у зв'язку з чим отримала виконавчий лист, виданий Київським апеляційним адміністративним судом, від 08.007.2014 №2а/2570/1044/2012 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13 493 грн. 60 коп. Згідно ст. ст.87, 90 КАС України дана сума є витратами на правову допомогу, а у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. У разі звільнення сторони від оплати у наданні їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Таким чином, відповідно до діючого законодавства України 10.11.2014 ОСОБА_3 звернулась із заявою та подала необхідні документи для стягнення через Управління Державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області судових витрат в сумі 13493 грн. 60 коп., оскільки саме цей орган здійснює виконання судового рішення по даній адміністративній справі. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однак, посадові особи Управління Державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області вищевказаних вимог не виконали, жодних роз'яснень з приводу причин невиконання судового рішення не надали, а безпідставно, не посилаючись навіть на мотиви відмови повернули надані документи без задоволення вимог ОСОБА_3 Вважає, що це офіційна відмова суб'єкта владних повноважень у не виконанні судового рішення в частині стягнення судових витрат у розмірі 13493 грн. 60 коп. Таким чином, безпідставна відмова в задоволенні вимог по виконанню судового рішення по адміністративній справі №2а/2570/1044/2012 в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13 493грн.60коп. є протиправним рішенням, як і його дії.

Представник позивача в судове засідання просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що твердження позивача ОСОБА_3 про повернення документів Управлінням Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області щодо стягнення з Державного бюджету України на користі ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп. без належного виконання не відповідає дійсності, тому, що всі документи подані ОСОБА_3 з відповідною додатковою заявою від 15.12.2014 отримані Управлінням Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області за вхідних №4445 від 16.12.2014, що підтверджується відповідним штампом вхідної документації установи та зареєстровано у Журналі вхідної документації; всі документи, що додані позивачем до додаткової заяви також знаходяться у Управлінні Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області. Стверджуючи про факт повернення документів позивач оперує одним з декількох листів Управління Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області, якими проводилась роз'яснювальна робота щодо виниклих проблемних питань у процесі виконання Постанови Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №2а/2570/1044/2012 від 08.07.2014, Постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №2а/2570/1044/2012 від 21.10.2014, виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду по справі №2а/2570/1044/2012 від 29.10.2014. Крім того, докази намагання Управління Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області виконати рішення суду, провести послідовну правову роботу, інформувати позивача ОСОБА_3 про хід з'ясування шляхів вирішення її питання у законній спосіб є звернення відповідача до установ суду у м. Києві та м. Чернігові в яких викладена проблема, в зв'язку з наявністю якої, виконання рішення суду по позивачу ОСОБА_3 неможливо без надання органу Казначейської служби України роз'яснення про шляхи її вирішення, а саме: рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №2а/2570/1044/2012 ухвалено: стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп., найменування боржника - Держава Україна. При розгляді всіх поданих документів до Управління казначейства позивачем ОСОБА_3 з'ясовано, що кошти, які підлягають стягненню з Державного бюджету України не зараховувалися на рахунки, які відкриті в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області. Вказаний у судовому рішенні об'єкт стягнення - Державний бюджет України не є суб'єктом владних повноважень, до якого могло бути застосовано Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Таким чином, Управлінням Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області вчиняються всі необхідні дії для встановлення механізму виконання рішення про стягнення коштів згідно заяви ОСОБА_3 про виконання виконавчого листа від 08.07.2014 №2а/2570/1044/2012 щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не належить до задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 у справі №2а/2570/1044/2012 за адміністративним позов ОСОБА_3 до Київського обласного центру зайнятості, Славутицького міського центру зайнятості, треті особи, що не заявляють самостійних вимог, Славутицький міський комітет профспілки працівників державних установ, первинна організація профспілки виконавчого комітету Славутицької міської ради про визнання дій, наказу та запису в трудовій книжці незаконними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Визнано незаконними дії Київського обласного центру зайнятості щодо звільнення позивача з посади головного спеціаліста відділу надання соціальних послуг з працевлаштування Славутицького міського центру зайнятості за п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Визнано незаконним наказ Київського обласного центру зайнятості №69-к від 27.01.2012 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади головного спеціаліста відділу надання соціальних послуг з працевлаштування Славутицького міського центру зайнятості за п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Поновлено ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста відділу надання соціальних послуг Славутицького міського центру зайнятості. Зобов'язано Славутицький міський центр зайнятості нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.01.2012 року по день поновлення на роботі. Стягнути з Київського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 8000 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.61-63).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 апеляційні скарги Славутицького міського центру зайнятості, Київського обласного центру зайнятості в справі №2а/2570/1044/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Славутицького міського центру зайнятості, Київського обласного центру зайнятості, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Славутицький міський комітет профспілки працівників державних установ, первинна організація профспілки виконавчого комітету Славутицької міської ради про визнання дій, наказу та запису в трудовій книжці незаконними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - задоволено частково. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду 08 липня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Київського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. - скасувати, та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до Славутицького міського центру зайнятості, Київського обласного центру зайнятості, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Славутицький міський комітет профспілки працівників державних установ, первинна організація профспілки виконавчого комітету Славутицької міської ради про стягнення з Київського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. - відмовити. В решті постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року - залишено без змін (а.с.64-70).

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 видано виконавчий лист від 08.07.2014 №2а/2570/1044/2012 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп. (а.с.13-14).

ОСОБА_3 звернулась з заявою до Управління Державної казначейської служби у м. Славутич в які просила: прийняти до провадження виконавчий лист від 08.07.2014 №2а/2570/1044/2012 з додатками та здійснити його виконання у вказаний законом термір; стягнуті кошти направити ОСОБА_3 переказом за місцем її мешкання: АДРЕСА_1, 07103: про прийняте рішення та вчинені дії про стягнення коштів на користь ОСОБА_3 повідомити за телефоном НОМЕР_1 (а.с.19).

Управлінням Державної казначейської служби України у м. Славутич Київської області на адресу ОСОБА_3 надіслано листа від 12.11.2014 №3-06/2157 про відкладення безспірного списання коштів з метою отримання додаткових реквізитів банківського рахунку, оскільки в заяві позивача від 10.11.2014 не надано даних для перерахунку коштів. Для забезпечення виконання рішення суду ОСОБА_3 необхідно надати платіжне доручення (квитанція) про перерахування коштів до відповідно бюджету та додаткову заяву з повним зазначенням банківських реквізитів, необхідних для перерахування коштів (а.с.18).

На адресу ОСОБА_3 надіслано Управлінням Державної казначейської служби лист від 03.12.2014 №3-06/2297 із зазначенням, що Управління Державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області, керуючись п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, повертає без виконання документи щодо повернення судових витрат. Так як стягувач повинен надати до органу казначейства всі необхідні документи щодо повернення судового збору: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (а.с.12).

15.12.2014 ОСОБА_3 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про судовий контроль за виконанням судового рішення та просить зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, розглянути його по суті та встановити новий строк про виконання даного рішення, а в разі його не виконання накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 № 2а/2570/1044/2012 штраф у розмірі визначеному чинним законодавством (а.с.10-11).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.12.2014 ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі №2а/2570/1044/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київського обласного центру зайнятості, Славутицького міського центру зайнятості, треті особи, що не заявляють самостійних вимог, Славутицький міський комітет профспілки працівників державних установ, первинна організація профспілки виконавчого комітету Славутицької міської ради про визнання дій, наказу та запису в трудовій книжці незаконними, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди (а.с.7).

15.12.2014 ОСОБА_3 звернулась з додатковою заявою до Управління Державної казначейської служби у м.Славутичі Київської області про стягнення судових витрат по адміністративній справі та зазначила, що та просить вдруге прийняти її додаткову заяву із відповідними документами, об'єктивної розглянути та вирішити по суті (а.с.20-21), яка була отримана Управління Державної казначейської служби у м.Славутичі Київської області 16.12.2014, що підтверджується витягом із журналу реєстрації документів (а.с.78).

Управлінням державної казначейської служби України у м. Славутичі Київської області на адресу ОСОБА_3 надіслано лист від 15.01.2015 №3-06/04 щодо виконання рішення суду, де зазначено, що Управління казначейства буде продовжувати правову та апеляційну роботу для з'ясування механізму та роз'яснень щодо виконання виконавчого листа від 08.07.2014 №2а/2570/1044/2012 виданого Київським апеляційним адміністративним судом. При отриманні нової інформації про виконання рішення суду ОСОБА_3 буде повідомлено додатково (а.с.80).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до п.1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845) цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п.6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Пунктом 9 Порядку №845 передбачено, що орган Казначейства повертає документи та відомості, зазначені у пункті 7 цього Порядку, органу державної виконавчої служби у разі, коли документи та відомості подано особою, що не має відповідних повноважень, або не у повному обсязі.

Відповідно до п. 10 Порядку №845 стягувач має право повторно надсилати органові Казначейства повернутий виконавчий документ у встановлений пунктом 6 цього Порядку строк, перебіг якого починається з дня отримання стягувачем виконавчого документа.

Згідно п.11 Порядку №845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі: 1) звернення до органу, який видав виконавчий документ, за роз'ясненням рішення про стягнення коштів чи зміни порядку і способу його виконання; 2) необхідності отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, щодо підтвердження їх зарахування до бюджету або встановлення залишку сум платежів, що підлягають безспірному списанню, чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо; 4) у випадках, передбачених пунктами 31 і 49 цього Порядку.

Пунктом 12 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам здійснюються після усунення обставин, що були підставою для відкладення безспірного списання таких коштів. У разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства може на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснити відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб'єктами наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією «Про захист прав і свобод людини», яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Отже, її положення є обов'язковими для виконання на всій території України. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься також і позивач.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Частина перша статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України преюдиційне мають значення обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій справі за участю тих самих сторін.

Приписами пункту 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивачем є, зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

З вказаної правової норми вбачається, що особа може звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій, рішень суб'єкта владних повноважень лише в тому випадку, якщо такі дії, рішення безпосередньо впливають на її права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які дії, рішення суб'єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що зумовлюють виникнення, зміну або припинення певних правовідносин, учасником яких є особа, яка подала адміністративний позов.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 повернуто без виконання документи щодо повернення судових витрат за заявою ОСОБА_3 про виконання виконавчого листа від 08.07.2014 №2а/2570/1044/2012 щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп. Так як стягував повинен надати до органу казначейства всі необхідні документи щодо повернення судового збору: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіланні та підтверджується матеріалами спраи 15.12.2014 ОСОБА_3 звернулась до Управлінням Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області з додатковою заявою про виконання виконавчого листа від 08.07.2014 №2а/2570/1044/2012 щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп. з доданими документами, що отримана Управлінням Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області та перебуває в процесі виконання.

Враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач при розгляді заяви позивача про виконання виконавчого листа від 08.07.2014 №2а/2570/1044/2012 щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13493 грн. 60 коп. діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що станом на день розгляду даної справи в суді, позивач не має порушеного права, свободи чи інтересу, яке б підлягало судовому захисту, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Державної казначейської служби України у м.Славутич Київської області про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії, не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук