Справа № 826/15883/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київгума» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Київгума» до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва про визнання неправомірними дій,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Київгума» до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва про визнання неправомірними дій відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що внаслідок проведеної реорганізації виробництва з червня 2013 року ПАТ «Київгума» не здійснює господарської діяльності з шкідливими умовами праці, на балансі підприємства відсутні сировина та матеріали для виробництва гумових виробів, обладнання, необхідне для виробництва гумових виробів, яке пов'язано з шкідливими та важкими умовами праці, відсутнє, а тому на даний час позивач не здійснює діяльності, пов'язаної з шкідливими і важкими умовами праці, внаслідок чого не повинен сплачувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Київгума» зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. На даному підприємстві працювали особи, яким призначено пільгові пенсії на підставі ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва складено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період травень-серпень 2014 року.

Відповідачем позивачу направлені розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених у відповідності до п.п.«а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де зазначений розрахунок щомісячних сум, які підлягають до відшкодування. Розрахунки за травень 2014 року - направлені 23 травня 2014 року, отримані представником ПАТ «Київгума» 27 травня 2014 року; розрахунки за червень 2014 року - направлені 16 червня 2014 року, отримані представником ПАТ «Київгума» 21 серпня 2014 року; розрахунки за липень 2014 року - направлені на адресу ПАТ «Київгума» 04 липня 2014 року; розрахунки за серпень 2014 року - направлені 19 серпня 2014 року на адресу ПАТ «Київгума».

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачем надано належні докази щодо правомірності складених розрахунків та дій щодо нарахування та пред'явлення розрахунків позивачеві.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав:

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п.а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п.2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», згідно абз.4 п.1 ст.2, абз.3 п.1 ст.4 якого для суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування становить 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.6.1 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп.2.1.1 п.2.1. цієї Інструкції - також 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих положень України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; а також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно п.п.6.4, 6.5, 6.8 розділу 6 вищезазначеної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунків Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва, визначено суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка підлягає відшкодуванню позивачем за травень-серпень 2014 року. Відповідні розрахунки були надіслані на адресу позивача, що підтверджується поштовими реєстрами та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак, позивачем відповідні кошти сплачені не були.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що відповідачем невірно складено та направлено відповідні розрахунки щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 та списком №2 за період травень-серпень 2014 року, так як ПАТ «Київгума» не здійснює господарської діяльності з шкідливими умовами праці, на балансі підприємства відсутні сировина та матеріали для виробництва гумових виробів, обладнання, необхідне для виробництва гумових виробів, яке пов'язано з шкідливими та важкими умовами праці, відсутнє, а тому на даний час позивач не здійснює діяльності, пов'язаної з шкідливими і важкими умовами праці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем видавались довідки особам, що працювали у ПАТ «Київгума» за списком №1 та списком №2, що дає їм право на одержання пільгових пенсії за даними Списками та яким на підставі зазначених довідок управліннями Пенсійного фонду України призначались пенсії на пільгових умовах.

Згідно п.6.9 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, у разі ліквідації підприємства без правонаступників повідомлення для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням ліквідованого підприємства не направляється.

Враховуючи, що вищезазначеною Інструкцією передбачено ненаправлення повідомлення про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у випадку ліквідації підприємства без правонаступників, а не припинення ведення господарської діяльності, доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими. Крім того, жодних доказів щодо створення іншого підприємства внаслідок перенесення виробництва до м.Бровари, яке є правонаступником ПАТ «Київгума» в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, суду не надано.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посилання позивача, як на підставу задоволення позовних вимог, щодо ненадання до розрахунків на підтвердження понесених витрат з виплати та доставки пільгових пенсій документів, що підтверджують понесені відповідачем витрати на виплату та доставку пенсій, а саме первинних документів: копій квитанцій, платіжних доручень, які свідчать про розмір понесених витрат, є необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства, так як положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не зобов'язує Пенсійний фонд України звітувати перед підприємствами по використанню даних коштів, а також не наділяє обов'язком доказування фактичних або реальних витрат, а лише встановлює відсотки розміру відшкодування. При цьому, згідно п.6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що свідчить про те, що розрахунок фактичних витрат є достатньою підставою для їх відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний сплачувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам, тому дії Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва щодо нарахування фактичних витрат та пред'явлення до сплати розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з травня 2014 року по серпень 2014 року є правомірними та відповідають приписам чинного законодавства.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київгума» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 лютого 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.