Справа № 2а-1818/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1818/11 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка О.І.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районні м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районні м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.06.2011 року адміністративний позов задоволено. Судом першої інстанції визнано протиправними дії та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту» у розмірі 200 % від мінімальної пенсії за віком з 23 серпня 2010 року по 29 березня 2011 року та підвищення до пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту» у розмірі 350 % від мінімальної пенсії за віком з 29 березня 2011 року з урахуванням поведених виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача - задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи із наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районні м. Києва та є інвалідом війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, з 10.02.1997 року ОСОБА_2 був інвалідом ІІІ групи, а з 29.03.2011 року має статус інваліда ІІ групи (а. с. 29, 30).

Дійсно, частиною 3 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, яка діяла до 01.01.2006 року) було передбачено право інвалідів війни на отримання підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії у наступних розмірах: інвалідам І групи - 400% мінімальної пенсії за віком, ІІ групи - 350% мінімальної пенсії за віком, ІІІ групи - 200% мінімальної пенсії за віком та надбавки по догляду на інвалідом війни І групи в розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції, відповідно до якої інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується: інвалідам І групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи - 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІІ групи - 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вказані зміни до ч. 3 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» набули чинності з 01.01.2006 року, не скасовані, Конституційним Судом України неконституційними не визнані, а тому є чинними, у зв'язку з чим з вказаної дати позивачу виплачувалося підвищення до пенсії у зазначеному розмірі, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, та необхідність відмови в їх задоволенні.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районні м. Києва - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2011 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.