Справа № 359/1038/15-а
Суддя: Саган В. М.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/359/59/2015
№359/1038/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Саган В.М.

при секретарі Репа А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24.02.2011 року вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Борисполі та Бориспільському районі та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України „Про державну службу". 29.12.2014 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Борисполі та Бориспільському районі Київської області з заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку з тим, що у заробіток для обчислення пенсії не були включені суми нарахованої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації, які входять в склад заробітної плати державного службовця та на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому мають бути включені до заробітної плати, з якої розраховується пенсія державного службовця, але їй відмовлено в перерахунку її пенсії.

Просила визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в місті Борисполі та Бориспільському районі Київської області у проведенні перерахунку її пенсії державного службовця на підставі довідки від 03.02.2015 року за № 10-20/17 про складові заробітної плати з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, сум індексації; зобов'язати управління пенсійного фонду України в Борисполі та Бориспільському районі Київської області провести перерахунок її пенсії державного службовця на підставі довідки від 03.02.2015 року за № 10-20/17, враховуючи всі складові її заробітної плати, в тому числі суми матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, суми індексації в сумі 6 502 (шість тисяч п'ятсот дві) грн. 42 коп., встановивши загальний процент такого розрахунку - 87 % від заробітку для обчислення пенсії; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Борисполі та Бориспільському районі Київської області; виплатити недоотриману пенсію після перерахунку з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески з дати призначення пенсії.

В судове засіданні позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача подав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду надав заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив , що відповідно до ст..33 ЗУ « Про державну службу» заробітна плата складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань до даного переліку не входить. Індексація виплачується відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому Постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 р. та не передбачена ст..33 ЗУ « Про державну службу» тому не є складовою заробітної плати державного службовця. При визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені ЗУ « Про державну службу» та Постановою КМУ № 865 від 31.05.2000року. Також, вважають вимогу про перерахунок та виплату пенсії з моменту призначення, тобто з 24.02.2011 р. необґрунтованою та такою, що подана в порушення строків звернення до суду, оскільки позивачеві було відомо про розмір отримуваної ним пенсії та про норми закону, на які посилається в позові. В зв»язку з чим, просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та розгляд справи проводити за відсутності представника управління.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 з 24.02.2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі та отримує пенсію державного службовця.

Розмір її пенсії був визначений відповідачем на підставі довідки від 23.02.2011 року за № 10-20/34 про заробітну плату, яка міститься в матеріалах пенсійної справи. У довідці від 03.02.2015 року за № 10-20/17, виданої Державною фінансовою інспекцією в Київській області про складові заробітної плати відображені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань і сум індексації, що не були враховані при розрахунку її пенсії.

29.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою здійснити їй перерахунок призначеної раніше пенсії, з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

09.01.2015 року позивач отримала відповідь відповідача про відмову в перерахунку їй пенсії.

Судом встановлено, що має місце спір фізичної особи (пенсіонера) із суб'єктом владних повноважень (Управлінням Пенсійного фонду України) щодо оскарження його рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Правовідносини регулюються ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням.

Згідно вимог ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції 2011 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі від 80 до 90 % (залежно від стажу державної служи) від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В силу ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 даної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 21-430а11, постанова від 20.02.2012 року (за аналогічним позовом), прийшов до таких правових висновків: «Усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права касаційним судом, Верховний Суд вважає неправильним висновок цього суду в оскаржуваних ухвалах про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії. Матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. За змістом наведених норм (ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів «Про державну службу» № 3723-XII та «Про оплату праці» № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та стаття 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788XII».

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі зазначеного суд дійшов до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації повинні бути враховані в заробіток позивачки для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, оскільки на них фактично нараховані та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено неправомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Адміністративний позов, відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Як встановлено із матеріалів позовної заяви, позивач просить зобов»язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію з 24.02.2011 року, при цьому звернувся до суду 04.02.2015 року, тобто з порушенням строку. Підстав для поновлення цього строку немає.

Таким чином, позовні вимоги в частині вимог про зобов»язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 24.02.2011 року по 03.08.2014 року підлягають залишенню без розгляду.

Згідно ст. 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 73,08 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі №21-430а 11, ст. ст. 11, 70, 71, 94,99,100, 159, 160, 162, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в місті Борисполі та Бориспільському районі у проведенні перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області здійснити, з 04 серпня 2014 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати в сумі 6 502 (шість тисяч п'ятсот дві) грн. 42 коп., встановивши загальний процент такого розрахунку - 87 % від заробітку для обчислення пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Борисполі та Бориспільському районі виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію після перерахунку з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати, за вислугу року та премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, з яких сплачено страхові внески, з 04 серпня 2014 року.

Позовні вимоги в частині зобов»язання здійснити перерахунок пенсії з 24 лютого 2011 року по 03 серпня 2014 - залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 73грн. 08 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Бориспільський міськрайонний суд з дня отримання копії постанови суду з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Саган В.М.