Справа № 362/3722/14-а
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3722/14-а
Провадження № 2-а/362/8/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиравними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

06 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним адмінстративним позовом до суду, в якому просив:

- звернутися до Верховного Суду України з клопотанням для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнати незаконними дії відповідача щодо застосування ним під час нарахування/перерахунку пенсій позивача положень бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, значно менші, передбачені статтею 50 Закону № 796 для відповідної категорії громадян;

- визнати бездіяльність відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати ним позивачу недоотриманих сум додаткової пенсії, передбаченої статтями 49, 50 Закону № 796, протиправною;

- зобов'язати відповідача зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії позивача відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із ним Законами, а саме у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 вересня 2011 року і до моменту винесення рішення у цій справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно, враховуючи вимоги статті 67 Закону № 796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; - без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення;

- зобов'язати відповідача перераховувати у подальшому позивачу визначені статтею 50 Закону № 796 розміри пенсії, у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної групи осіб, починаючи з дня встановлення нового розміру, а також вчасно виплачувати належні йому пенсії;

- стягнути з відповідача у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь позивача боргову суму за пенсійними виплатами, що виникла за весь період невиконання вимог Законів України щодо нарахування та перерахунку пенсії позивача, передбаченої статтею 50 Закону № 796.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2014 року, вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині про залишення без розгляду вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про:

- звернення до Верховного Суду України з клопотанням для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнання незаконними дій відповідача щодо застосування ним під час нарахування/перерахунку пенсій позивача положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, значно менші, передбачені статтею 50 Закону № 796 для відповідної категорії громадян;

- визнання бездіяльності відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати ним позивачу недоотриманих сум додаткової пенсії, передбаченої статтями 49, 50 Закону № 796, протиправною;

- зобов'язання відповідача зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії позивача відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із ним Законами, а саме у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 05.02.2014 року і до моменту винесення рішення у цій справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно, враховуючи вимоги статті 67 Закону № 796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення;

- зобов'язання відповідача перераховувати у подальшому позивачу визначені статтею 50 Закону № 796 розміри пенсії, у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної групи осіб, починаючи з дня встановлення нового розміру, а також вчасно виплачувати належні йому пенсії;

- стягнення з відповідача у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь позивача боргову суму за пенсійними виплатами, що виникла за весь період невиконання вимог Законів України щодо нарахування та перерахунку пенсій позивача, передбаченої статтею 50 Закону № 796, та направлено справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач вказує на те, що предметом даного спору є визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу пенсії з порушенням пенсійного законодавства та зобов'язання органу пенсійного фонду здійснювати виплату пенсії в порядку, встановленому законодавством, починаючи з 01 вересня 2011 року, коли він отримував додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, та підвищення до пенсії в розмірах, встановлених постановами КМ України.

18 лютого 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Київської області із заявою, в якій просив надати довідку про розміри щомісячних виплат державної та додаткової пенсії, починаючи з 01 серпня 2011 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії та здійснювати виплату пенсії у подальшому. На вказане звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області листом від 20 березня 2014 року № 40/Д-01 було надано відповідь з роз'ясненнями та запитувану довідку про розмір пенсійних виплат.

В судове засідання позивач не з'явився, у поданій до суду позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача 16 грудня 2014 року та 06 лютого 2015 року подав до суду заперечення проти задоволення позовних вимог, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність своїх дій, оскільки УПФ діє відповідно до Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих на його виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи довічно, та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області, як інвалід 2 групи, якому Управління виплачує пенсію по інвалідності. Починаючи з 01 вересня 2011 року позивач отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю та підвищення до пенсії в розмірах, встановлених КМ України, що встановлено ухвалою Київського апеляційного адміністарвтиного суду № 362/3722/14-а від 19 вересня 2014 року, а тому не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 72 КАС України (а.с. 16-19, 38-39, 63).

18 лютого 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати довідку про розміри щомісячних виплат державної та додаткової пенсії, починаючи з 01 сепрня 2011 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії та здійснювати виплату пенсії у подальшому, що встановлено ухвалою Київського апеляційного адміністарвтиного суду № 362/3722/14-а від 19 вересня 2014 року, а тому не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 72 КАС України (а.с. 40).

20 березня 2014 року на звернення ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області листом № 40/Д-01 було надано відповідь з роз'ясненням та запитувану довідку про розмір пенсійних виплат (а.с. 13-15, 16, 40).

Як вбачається з листа відповідача, пенсія позивача в 2011-2014 роках розраховувалася відповідно до Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих на його виконання, зокрема постанови КМ України від 6 липня 2011 року N 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та постанови КМ України від 23.11.2011 року N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законами України «Про Державний бюджет України на 2011 - 2013 роки» встановлювалося, що норми статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011- 2013 роки.

Розміри додаткової та державної пенсій відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до 31 грудня 2011 року визначалися постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745, а з 01 січня 2012 року - постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Виплата позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провадилася виходячи з розмірів встановлених Кабінетом Міністрів України та виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 - 2014 роки.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013» рік», встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

В даних правовідносинах суд керується наступним: у разі наявності суперечностей між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. За таких обставин дії органу ПФ України щодо перерахунку пенсій на підставі положень Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік (2011-2013 роки) та у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року N 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - є правомірними.

Обґрунтованість такого підходу підтверджено рішеннями Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011 та 25 січня 2012 року N 3-рп/2012.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 року N 20-рп/2011 зазначається, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Верховна Рада України, доповнивши пунктом 4 розділ VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону встановлює механізм реалізації положень законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про соціальний захист дітей війни», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому не суперечить статті 75, пункту 3 частини першої статті 85, статті 95 Конституції України.

У рішенні від 25.01.2012 року N 3-рп/2012 Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно доКонституції та законів України.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

На думку Конституційного Суду України зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо звернення до Верховного Суду України з клопотанням для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання відповідача перераховувати у подальшому позивачу визначені статтею 50 Закону № 796 розміри пенсії, у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної групи осіб, починаючи з дня встановлення нового розміру, а також вчасно виплачувати належні йому пенсії є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після, виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів IІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

19 червня 2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 року №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.06.2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII Прикінцеві положення" ЗУ "Про державний бюджет України на 2011 рік" положення Закону України від 14.06.2011 №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року, для проведення таких виплат встановлений інший порядок, визначений законодавством.

Тобто, у 2012 -2013 році норми і положення статтей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Разом з тим, починаючи з 01 січня 2014 року Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" в редакції від 16 січня 2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 50, 54 даного Закону, якими визначено розміри державної та додаткової пенсій.

Проте, 01 липня 2014 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" були внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" й Прикінцеві положення цього Закону доповнено п.6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вищезазначені зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" набули чинності 03 серпня 2014 року.

З огляду на зазначене та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно застосуванню до спірних правовідносин підлягали норми статтей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 1381 від 28 грудня 2011 року.

А тому вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нарахування, перерахунку та виплати недоотриманих сум додаткової пенсії, передбаченої статтями 49, 50 Закону № 796; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо застосування ним під час нарахування перерахунку його пенсії положень бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, значно менші, передбачені статтею 50 Закону № 796 для відповідної категорії громадян; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із ним Законами, а саме у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно, враховуючи вимоги статті 67 Закону № 796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підлягають задоволенню починаючи з 05 лютого 2014 року та до 02 серпня 2014 року включно.

Згідно п.1, п. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Пунктом 1 частини 2 ст. 256 КАС України визначено, що суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 256 КАС України, враховуючи стан економіки України на час прийняття рішення та його виконання, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача у порядку негайного виконання на користь позивача з Державного бюджету України боргової суми за пенсійними виплатами у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013» рік», рішеннями Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011 та 25 січня 2012 року N 3-рп/2012, ст. ст. 159, 161-163, 256 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиравними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нарахування, перерахунку та виплати ОСОБА_1 недоотриманих сум додаткової пенсії, передбаченої статтями 49, 50 Закону № 796 в період з 05 лютого 2014 року до 02 серпня 2014 року включно - протиправною.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо застосування ним під час нарахування перерахунку пенсій ОСОБА_1 положень бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, значно менші, передбачені статтею 50 Закону № 796 для відповідної категорії громадян в період з 05 лютого 2014 року та до 02 серпня 2014 року включно - протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із ним Законами, а саме у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 05 лютого 2014 року та до 02 серпня 2014 року включно, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно, враховуючи вимоги статті 67 Закону № 796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанову в частині присудження пенсії з Державного бюджету України допустити до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко