Справа № 821/4548/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4548/14
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шарудилова Віктора Олександровича - начальник територіального підрозділу ДМС України в Херсонській області, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про захист порушених прав,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Новотроїцького територіального підрозділу Державної міграційної служби України в Херсонській області Шарудилова В.О., в якому просить визнати неправомірними його дії щодо вимоги сплати платежів, непередбачених Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231. Позивачу було відмовлено у видачі закордонного паспорту з посиланням на необхідність сплати окрім державного мита, ще й вартості послуги у розмірі 87,15 гривень та вартості бланку у розмірі 120 гривень. Позивач вказує на те, що органи ДМС України не вправі вимагати оплати будь-яких інших платежів окрім державного мита, оскільки встановлений розмір державного мита покриває вартість витрат на виготовлення паспорту, наполягає на тому, що платні послуги надаються за окремим письмовим зверненням, тобто за бажанням отримувача послуг, а він письмової заявки на отримання додаткових платних послуг до ДМС не подавав.

Позивач подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач - начальник територіального підрозділу ДМС України в Херсонській області заперечень проти позову не надав, відповідач в судове засідання не прибув.

Судом залучено до участі в розгляді справи в якості другого відповідача Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, яке надало письмові заперечення проти позову. УДМСУ в Херсонській області просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що державні, у тому числі адміністративні послуги можуть надаватися на платній і безоплатній основі. Повноваження суб'єктів надання адміністративних та платних державних послуг визначаються нормативно-правовими актами. Плата за надання таких послуг справляється у розмірах та порядку, що визначені законодавчими актами, а в разі, коли це не передбачено законодавчими актами, - актами Кабінету Міністрів України. Надання адміністративних послуг органами ДМС передбачена актами КМУ, які діють та не визнані незаконними, а саме розпорядження КМУ від 15.02.2006 № 90-р, постанова КМУ від 27.01.10 № 66, від 05.01.11 № 33, від 07.08.13 № 600, від 03.01.13 № 13, від 30.01.13 №№ 44, 57, розпорядження КМУ від 16.05.14 № 523-р. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 р. N 795 затверджено Перелік платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання, в пункті 27 якого встановлено вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а постановою КМУ від 26.10.11 № 1098 передбачає механізм надання адміністративних послуг. Законність постанови №1098 в частині надання адміністративної послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон було підтверджено судовими органами (постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2013 у справі № 826/12412/13-а, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014). Згідно пункту 4 Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 26.10.2011 р. N 1098, у разі надання послуги, що передбачає видачу бланка або номерного знака, розмір плати за її надання визначається з урахуванням витрат, пов'язаних з придбанням відповідної продукції. Отже, Управління ДМС вважає, що законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення правил оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення (стаття 7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України").

Представник другого відповідача подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, заслухавши представників сторін, суд встановив, що в адміністративному позову позивач стверджу про те, що 24.05.14 звернувся до Новотроїцького РС УДМС України в Херсонській області щодо оформлення паспорта для виїзду за кордон, надавши квитанцію про сплату державного мита у розмірі 170 грн., ксерокопію паспорта громадянина України, заяву-анкету встановленого зразка; копію виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см. Закордонний паспорт для виїзду за кордон на ім'я позивача був виготовлений 13.06.2014 серії НОМЕР_1, але позивачу відмовлено у видачі так як відсутня обов'язкова сплата вартості послуг оформлення та видачі паспорту в розмірі 87,15 грн. і вартість бланка паспорта в розмірі 120 грн. з посланням на приписи Постанови КМУ № 795 від 04.06.2007 та Постанови КМУ № 1098 від 26.10.2011. На думку позивача, відповідно до п. 4 Постанови № 795 платні послуги надаються за окремим письмовим зверненням, тобто за бажанням отримувача послуг, а ОСОБА_1 письмової заявки на отримання додаткових платних послуг до ДМС не подавав, жодна норма цих підзаконних актів не вказує на обов'язковість отримання цієї послуги при оформлені паспорту громадянина України для виїзду закордон.

Позивач вважає такі вимоги протиправними, так як на законодавчому рівні, а саме судовою гілкою влади було висвітлено правову позицію, що органи ДМС України не вправі вимагати оплати будь-яких інших платежів окрім державного мита, оскільки встановлений розмір державного мита покриває вартість витрат на виготовлення паспорту.

Правовідносини щодо отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтею 7 якого передбачено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються Кабінетом Міністрів України. У пункті 10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердж. постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231, наведено вичерпний перелік документів, необхідних для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N 7-93 "Про державне мито" (далі - Декрет) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами. Державне мито справляється, зокрема, за видачу громадянам України паспорта для виїзду за кордон або обміну цього паспорта на території України у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (статті 2, 3 Декрету). Таким чином, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням міграційною службою дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому міграційна служба не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Ураховуючи наведене, вимоги міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом N 3857-XII та Правилами, є необов'язковими. До таких висновків дійшов Верховний суд України у постанові від 03 грудня 2013 року, на яку посилається позивач в позовній заяві. У ній додаткові доплати і обов'язкові послуги не передбачені. Згідно з ч. 1 ст. 244- 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, в якому він переглянув неоднакове застосування однієї норми в подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить цю норму права, та для всіх судів України. Для ДМС обов'язковим для виконання є це рішення, а також постанова Кабміну щодо переліку необхідних документів.

Разом з тим позивач не надав суду доказів того, що від нього відповідачами вимагалось сплати вартості адміністративних послуг 87 грн. 15 коп. та 120 грн. за вартість бланку паспорту за умови ненадання закордонного паспорту. Надані суду платіжні квитанції не є таким доказом, оскільки позивач мав можливість отримати адміністративні послуги добровільно. Тому доводи другого відповідача про добровільну сплату ОСОБА_1 08.11.14 вартості адміністративних послуг матеріалами справи не спростовані.

Крім того, суд приймає до уваги посилання УДМС на те, що в листопаді 2014 року до подання позову ОСОБА_1 вже отримав паспорт для виїзду за кордон.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, позивач не довів суду обґрунтованості заявлених ним позовних вимог, що були спростовані відповідачами (як суб'єктами владних повноважень), зважаючи на що, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови в адміністративному позові.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 158 - 163 КАС України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову про визнання протиправними дій Шарудилова Віктора Олександровича - начальника територіального підрозділу Державної мігаційної служби України в Херсонській області, щодо вимоги сплати платежів, не передбачених законодавством, за видачу закордонного паспорту.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 3.1.2