Справа № 9101/102947/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

9101/102947/2012

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2014 року

справа № 2а-742/10/0870

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2012р. у справі № 2а-742/10/0870

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"

до Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" (далі по тексту – позивач, ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго») звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання недійсною другої податкової вимоги Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту – відповідач, Енергодарська ОДПІ, податковий орган) від 20.01.2010 №2/7.

Позивач обґрунтував позов тим, що сплата штрафних санкцій за спірною податковою вимогою відбулась у вигляді податкової застави активів та нарахування пені.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. При цьому суд зазначив, що спірне податкове повідомлення - рішення і перша податкова вимога, які стали підставою для винесення другої податкової вимоги № 2/7 від 20.01.2010 є протиправними. Суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність другої податкової вимоги, оскільки на час її винесення фактично вимоги податкового органу були виконані, сума сплачена позивачем у повному обсязі, тобто усунуто негативні наслідки.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального права. Апелянт вказує, що станом на 24.02.2010р. заборгованість позивача є визнаною та погашеною, а друга податкова вимога відкликаною.

Позивачем надано заперечення на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

За клопотання відповідача у зв’язку з реорганізацією в органах податкової служби згідно з додатком 2 до Постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013р. «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», про що надана виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на підставі ст.55 КАС України здійснено заміну Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби її правонаступником - Енергодарською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області.

Позивач, тим часом, надав до суду документи, які свідчать про його перейменування у Публічне акціонерне товариства "ДТЕК Дніпроенерго".

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що податкове зобов’язання за основним платежем позивачем було погашено у визначений строк, а штрафні (фінансові) санкції у загальному розмірі залишились непогашеними, в зв’язку з чим Енергодарська ОДПІ у лютому 2008 року звернулась до господарського суду з позовом про їх стягнення.

Матеріали справи підтверджують, що постановою господарського суду Запорізької області від 23.04.2008 у справі № 5/153/08-АП з ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» стягнуто заборгованість з податку з доходів з найманих працівників в сумі 3212,60 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою, ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищевказану постанову першої інстанції та прийняти рішення про відмову в позові Енергодарській ОДПІ.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2009 апеляційну скаргу ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» залишено без задоволення, постанову господарського суду Запорізької області від 23.04.2008 у справі № 5/153/08-АП залишено без змін.

На виконання судового рішення, яке набрало законної сили, ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 24.03.2009р. сплатило податкове зобов’язання з податку з найманих працівників в сумі 3 212,60 грн.

ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» частково погасило податкове зобов’язання з податку з доходів найманих працівників у сумі основного боргу та на день граничного терміну сплати – 03.06.2005 сума узгодженого податкового зобов’язання складала 3212,60 грн.

Матеріали справи свідчать, що податковий орган звернувся до суду із адміністративним позовом про стягнення з ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 1759,20 грн., а також те, що 26.11.2010 Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом прийнято ухвалу, якою апеляційну скаргу Енергодарська ОДПІ на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2009 у справі №2а-4011/09/0870 залишено без задоволення, а постанову суду без змін, тобто зазначену суму не можна вважати податковим боргом.

20.01.2010 Запорізьким окружним адміністративним судом прийнято постанову по справі № 2а-7151/09/0870 за позовом ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» до Енергодарська ОДПІ про визнання недійсною першої податкової вимоги №1/111 від 14.12.2009 (яка передувала винесенню другої, оскаржуваної, вимоги №2/7 від 20.01.2010). Суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі (а.с.36-38).

Апеляційну скаргу Енергодарської ОДПІ у справі №2а-7151/09/0870 судом апеляційної інстанції залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції від 20.01.2010 у справі № 2а-7151/10/0870 залишено без змін.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За визначенням пп.1.2 ст. 1 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі – Закон №2181-ІІІ) податкове зобов’язання – зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пп.1.3 ст. 1 цього Закону податковий борг (недоїмка) - податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно з пп.5.2.1 Закону №2181-ІІІ податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

За п. 5.4 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу.

Відповідно до пп. 16.1.1 ст. 16 Закону № 2181-ІІІ після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов’язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У відповідності до пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України № 2181-ІІІ за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов’язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов’язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 2 пп. 16.3.3 ст. 16 Закону № 2181-ІІІ якщо платник податків не сплачує пеню разом зі сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеної пропорції), то податковий орган самостійно здійснює розподіл такої сплаченої суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частини), та надсилає такому платнику податків повідомлення, в якому міститься зазначена інформація.

При цьому у відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону № 2181-ІІІ активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну податкову службу" № 509-ХІІ від 04.12.1990 податкові органи здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

За приписами пп. 15.2.1 п.15.2 ст. 15 Закону № 2181-ІІІ у разі коли податкове зобов’язання було нараховано податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв’язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов’язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов’язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону №2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно із визначенням, наведеним в п. 1.10 ст. 1 вищевказаного Закону, податкова вимога - це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

За приписами пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону №2181-ІІІ Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Нарахування пені здійснено податковим органом, та враховуючи те, що 04.06.2005 - субота (неробочий день), нарахування пені розпочалося 06.06.2005.

Податковий орган втратив право вимагати сплати податкового зобов’язання у вигляді пені після закінчення 1095 днів, які сплинули 04.06.2008.

При надходженні від ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 24.03.2009 грошових коштів із сплати податкового боргу у сумі 3 212,60 грн., податковим органом не було здійснено розподілу зазначених грошових коштів на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частини).

Суд першої інстанції із застосуванням ч. 1 ст. 72 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, враховуючи обставини та факти, встановлені у інших справах, дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності спірної вимоги.

Колегія суддів погоджується з судовим рішенням. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду – без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2012р. у справі № 2а-742/10/0870 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2012р. у справі № 2а-742/10/0870 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України і може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна