Справа № 815/788/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/788/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача Слюсаря О.В.

представник відповідача не з'явився

третя особа не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Науково -проектно - конструкторська фірма «Абата» до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови № 223/197-П від 08.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, третя особа: ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №223/197-П від 08.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що постанова інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області №223/197-11 від 08.08.2014 року не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить нормам діючого законодавства.

В постанові зазначено, що позивачем було порушено ст. 29 Закону України «Про архітектурну діяльність» при розроблені проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням балкону на торцевому фасаді без отриманих належним чином вихідних даних на проектування, а саме: містобудівних умов та обмежень, чим порушено ДБН А 2.2-3-2012, однак вказані висновки суперечать приписам чинного законодавства, а саме: ст. 22, 26, 29 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому приписами ст. 33 КАС України порядку, шляхом повідомлення шляхом повідомлення засобами електронного зв'язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи «Повідомленням про направлення на адресу » від 05.02.2015 р. ухвали про відкриття провадження по справі та повістки (а/с. 110, 112).

Третя особа /ОСОБА_2/ до судового засідання не з'явилась. Про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, що підтверджується «Журналом поштової кореспонденції. Поштовий реєстр ООАС суддя Потоцька Н.В. За 05.02.2015 р.»

Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до вимог статті 122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, якій вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України» зазначив, що розумність строку проваджень повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з урахуванням наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявників і відповідних органів державної влади та того, яку важливість для заявників мало питання, що розглядалося.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи за їх участю для реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.

Саме національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2006 року справа «Мороз та інші проти України»).

З огляду на викладене суд вважає, що справу можливо розглянути без участі відповідача, належним чином повідомленого про розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

08.08.2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області було винесено постанову №223/197-П про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ПП «Науково -проектно - конструкторська фірма «Абата» було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1. ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 109 620,00 гривень.

Вказана постанова була винесена на підставі документів, складених головним Державним інспектором інспекційного відділу №1 інспекційного управління в м. Одеса Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_3. акту перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 31.07.2014 року та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.07.2014 року.

В оскаржуваній постанові відповідачем встановлено порушення ст. 29 Закону України «Про архітектурну діяльність»: при розроблені проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням балкону на торцевому фасаді без отриманих належним чином вихідних даних на проектування, а саме: містобудівних умов та обмежень, чим порушено ДБНА 2.2-3-2012.

Також, слід зазначити, що відповідач під час проведення перевірки встановив, що власником квартири ОСОБА_2 (яка є також замовником проектної документації) було подано до відповідача декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1.

В зазначеній декларації ОСОБА_2 зазначила, шо вона отримала містобудівні умови та обмеження №ОД 07 від 27.12.2013 року для здійснення реконструкції квартири. Однак, як було встановлено відповідачем, містобудівні умови та обмеження на реконструкцію зазначеної квартири Замовником не отримано. Отже, ОСОБА_2 зазначила у декларації відомості, що не відповідають дійсності.

Суд дослідивши подані позивачем докази в обґрунтування заявленої правової позиції також встановив наступне.

В липні 2011 року до ПП «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата» звернулась громадянка ОСОБА_4 із замовленням на розробку проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_2 з улаштування прибудови. Зазначена квартира знаходиться на першому поверсі багатоквартирного будинку.

ОСОБА_4, відповідно до законодавства, отримала містобудівні умови та обмеження №120 від 19.08.2011 року для здійснення такої реконструкції та надала їх ПП «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата» під час укладання договору про розроблення проектної документації.

У серпні 2011 року до ПП «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата» звернулась ОСОБА_2, яка є власницею квартири АДРЕСА_1, що розташована на другому поверсі над квартирою №168, належної ОСОБА_4 ОСОБА_2 дізналась про те, що її сусідка хоче здійснити реконструкцію та також виявила бажання здійснити реконструкцію своєї квартири №171 з розширенням свого балкону.

ПП «Науково -проектно - конструкторська фірма «Абата» довів до відома ОСОБА_2., що за для проведення реконструкції, необхідно отримання містобудівних умов та обмежень для її здійснення.

Однак, слід зазначити, що в разі реконструкції квартири №171, що знаходиться на другому поверсі - над квартирою №168, збільшиться навантаження на прибудову квартири №168, ПП «Науково -проектно - конструкторська фірма «Абата» врахував можливі навантаження від реконструкції квартири №171 при розробленні проекту реконструкції квартири №168 (що підтверджується проектною документацію на реконструкцію квартири №168). Отже, позивач виконав всі вимоги містобудівного законодавства, урахував наслідки можливої майбутньої реконструкції квартири №171, що знаходиться над квартирою № 168, при проектуванні реконструкції квартири №168.

ПП «Науково -проектно - конструкторська фірма «Абата» у 2012 році розробив проектну документацію для проведення реконструкції квартири АДРЕСА_1, зазначивши при цьому, що Замовником не надано містобудівних умов та обмежень.

Позивач в судовому засіданні наголошував, що навіть за відсутності містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідально виконав вимоги будівельних норм та правил при проектуванні реконструкції квартири АДРЕСА_1.

Так у п. 5.1. вихідних даних зазначено: Балкон який розширюється на торцевому фасаді передбачається в плані по геометричним розмірам наявної прибудови квартири №168, побудованої згідно із містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки №120 від 19.08.2011 року, виданими Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради, за робочим проектом 072/РП-2011.

У п. 5.2. зазначено, що конструктивні рішення по розширенню наявного балкону квартири № 171 виконані відповідно до завдання на проектування, затвердженому Замовником.

Враховуючи, що головним завданням містобудівних умов та обмежень земельної ділянки є визначення можливості здійснення будівництва на земельній ділянці в разі розширення прибудови, позивач у проекті реконструкції квартири №171 зазначив:

«геометричні розміри балкону, який примикає до кухні, залишаються без змін», «балкон, що розширюється в плані запроектований в геометричних розмірах прибудови 1-го поверху по торцевому фасаду. При проектуванні фундаментів та перекриття прибудови квартири №168 на 1-му поверсі були враховані навантаження від запланованого до розширення балкону квартири №171» «розробка підвіконного простенку в кухні, відсутність віконного блоку зменшує навантаження на фундамент будинку» - «реконструкція квартири не вплине на технічний стан будинку, а також на інсоляцію приміщень сусідніх квартир».

Отже, при проектуванні реконструкції квартири №171 врахувані будівельні норми, вимоги встановлені законодавством, інтереси власників суміжних квартир та громади міста Одеса. Так реконструкція квартири №171 була спроектована в межах прибудови квартири №168, на реконструкцію якої містобудівні умови та обмеження були отримані, а, реконструкція квартири №171 не потребувала заняття додаткової площі земельної ділянки належної місту.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Правовідносини, що випливають з позовних вимог регулюються нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV, Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 №208/94-вр, Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 01.06.2011 за № 651/19389, Державними будівельними нормами А.2.2-3-2004 «Проектування. Склад, порядок, розроблення, погодження та затвердження проектної документації на будівництво» затвердженими Наказом Держбуду України 20.01.2004 №8, Державними будівельними нормами України «Правилами визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000» затвердженими наказом Держбуду України від 27 серпня 2000 р. №174, Державними будівельними нормами А.2.2-3:2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" затвердженими Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.03.2012 №98.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Приписами ст. 22 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що Архітектор під час проектування і будівництва об'єктів архітектури має право, зокрема, без попереднього дозволу розробляти проектні пропозиції щодо забудови будь-якої земельної ділянки для визначення можливості і умов здійснення на ній будівництва об'єкта архітектури; за дорученням замовника одержувати в установленому порядку містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки і технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури; вільно обирати засоби і способи реалізації архітектурного рішення; за погодженням із замовником вносити в межах містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки зміни до затвердженого проекту; за дорученням замовника брати участь у підготовці договорів підряду, організації конкурсів (тендерів) з визначення підрядника на проектування та будівництво, бути представником замовника в інших випадках, визначених договором.

Також, приписами вказаного закону встановлено, що Архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об'єктів архітектури, зобов'язані: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування; не порушувати під час проектування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови;не розголошувати без згоди замовника відомості, які

становлять комерційну таємницю проекту.

Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил (ст. 26).

В свою чергу слід зазначити, що Закон України «Про архітектурну діяльність», встановлює і обовязки для замовника, а саме: доручати виконання окремих видів проектних і будівельних робіт особам, які мають відповідну ліцензію і кваліфікаційний сертифікат); обирати виконавців робочої документації для будівництва з додержанням вимог статті 8 цього Закону; забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою; не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону; поінформувати у триденний строк місцеві органи охорони пам'яток історії та культури про нововиявлені під час будівельних робіт об'єкти, що мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення; не включати до завдання на проектування вимог, що суперечать вимогам законодавства України, затвердженій містобудівній документації, державним нормам, стандартам і правилам.

З урахуванням приписів чинного законодавства та встановленого в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що до обов'язків Замовника визначених приписами ст.27 Закону не віднесено обов'язкове надання містобудівних умов для початку розроблення проектних рішень.

А приписами ст. 22 встановлено, що архітектор під час проектування і будівництва об'єктів архітектури має право, зокрема, без попереднього дозволу розробляти проектні пропозиції щодо забудови будь-якої земельної ділянки для визначення можливості і умов здійснення на ній будівництва об'єкта архітектури.

Отже, у позивача відсутні підстави відмовитись від виконання проектної документації через ненадання Замовником до початку робіт по проектуванню містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Крім того, ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

Судом в свою чергу встановлено, що гр. ОСОБА_4 відповідно до законодавства отримала містобудівні умови та обмеження № 120 від 19.08.2011 року для здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_2 на одній земельній ділянці та надала їх ПП «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата».

Отже, ПП «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата», при розроблені проекту, були враховані наявні будівельні норми та правила, навантаження на фундамент, межі земельної ділянки не зачіпаються проектом та збігаються з межами містобудівних умов та обмежень № 120 від 19.08.2011 р.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про необґрунтованість встановлених відповідачем порушень приписам чинного законодавства, оскільки, позивач додержувався державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування при розробці проектної документації на реконструкцію кв. АДРЕСА_1.

Тоді, як, ОСОБА_2 зазначила у декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири № 171, зазначила, що отримала містобудівні умови та обмеження № ОД 07 від 27.12.2013 р. і як, встановлено відповідачем вказані відомості не відповідають дійсності.

В свою чергу, доводи відповідача, що ПП «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата» не мав законодавчо визначених підстав для розробки проектної документації без наявності отриманих ОСОБА_2 містобудівних умов та обмежень суперечать приписам Закону України «Про архітектурну діяльність».

Крім того, слід зазначити,що відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративнувідповідальність.

Частина 2 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлює, що суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; експертна організація - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

Визначена відповідальність передбачена за порушення Закону України «Про архітектурну діяльність» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Цими законами Держава врегулювала правила за якими проводиться містобудівна діяльність, зокрема розробка проектувальної документації, будівництво та реконструкція приміщень та квартир. Зазначені закони повинні забезпечувати не допущення, в тому числі розробку проектної документації та будівництво або реконструкцію приміщень та квартир з порушенням будівельних норм, що може призвести до порушення прав громадян, загрози їх у здоров'ю або життю, суспільного порядку.

ПП «Науково - проектно - конструкторська фірма «Абата» розробив проектну документацію у суворій відповідності до всіх будівельних норм та стандартів під час розробки проектної документації, врахувавши містобудівні умови та обмеження земельної ділянки №120 від 19.08.2011 року, видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради та врахувавши всі додаткові навантаження при здійснені реконструкції квартири №171, ще при розробці проектної документації для квартири №168 на першому поверсі.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладених судом обставин та з урахуванням зазначених приписів норм законодавства, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовільнити повністю.

Скасувати Постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №223/197-П від 08.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

Скасувати Постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №223/197-П від 08.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

17 лютого 2015 року.