Справа № 820/219/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 лютого 2015 р. Справа № 820/219/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Малишевій І.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Соіч Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій № 000288/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 27.11.2014 року, винесене ГУ Міндоходів у Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.12.2014 року ним засобами поштового зв'язку отримано рішення про застосування фінансових санкцій №000288/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 27.11.2014 року, винесене ГУ Міндоходів у Харківській області, до ФОП ОСОБА_3 за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до єдиного реєстру. На думку позивача рішення про накладення штрафних санкцій є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, отже, на думку позивача, підлягає скасуванню.

У судовому засіданні та у наданих до суду запереченнях представник відповідача зазначив, що прийняте рішення від 27.11.2014 року Головним управлінням Міндоходів у Харківській області про застосування фінансових санкцій є цілком обґрунтованими, правомірними, прийнятими у відповідності до норм діючого законодавства України.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_3, зареєстрована як фізична особа-підприємець з 06.08.2004 року, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_3 визначено: 56.30 обслуговування напоями, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. (а.с.32-35).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова від 19.08.2004 року під №19684. (а.с.36).

Суд зазначає, що статтями 75, 76 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.3 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до стаття 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

Згідно з пунктом 80.7 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Так, на підставі направлення на перевірку №285 від 04.11.2014 року виданого Головним управлінням Міндоходів у Харківській області головним державним ревізором інспектором відділу ліцензування та контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_4 та головним державним ревізором інспектором відділу ліцензування та контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_5 проведено перевірку бару, що належить суб'єкту господарювання ФОП ОСОБА_3 та розташований за адресою м. Харків, вул.. Ахсарова, 21.

Копія наказу № 390 від 04.11.2014 року вручена позивачеві 04.11.2014 о 19:45, також направлення на проведення перевірки пред'явлено для ознайомлення того ж дня у той же час, про що свідчить підпис ОСОБА_3 у розписці на направленні від 04.11.2014 року за № 285. (а.с.47).

За результатами зазначеної перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 243/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 05.11.2014 року, згідно висновків якого встановлено порушення вимог ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв. (а.с. 9-12).

В акті перевірки зазначено наступне. Перевірка здійснювалась у присутності позивача. В описовій частині акту складеного за результатами проведення фактичної перевірки зазначено, що до перевірки не надано жодної ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, не надано супровідних документів на товар, що реалізується, не надано книги обліку придбаних товарів. При перевірці фахівцями ГУ Міндоходів використано установчі та реєстраційні документи.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що в позивача на момент проведення перевірки була наявна ліцензія на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями видана 04.11.2014 року Головним управлінням Міндоходів та дійсна з 06.11.2014 по 06.11.2015 року із зазначенням місця здійснення діяльності : м. Харків, вул.. Ахсарова, буд. 21.

Перевіркою встановлено факт зберігання алкогольних напоїв, що описані у додатку №1 до акту перевірки (а.с.46) в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», фактів реалізації алкогольних напоїв перевіркою не встановлено. На алкогольні напої описані в додатку №1 під час перевірки не надано прибуткові та товарно-транспортні накладні. В ході перевірки візуально встановлено, що площа торгівельного приміщення більше 20 м. кв.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000288/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 27.11.2014, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., відповідно до абз.11 ч. 2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв в місці не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання та застосовано до позивача

Після отримання рішення про застосування фінансових санкцій 09.12.2014 року позивачем подано скаргу у порядку адміністративного оскарження до Державної фіскальної служби України, оскільки на думку, ФОП ОСОБА_3 на момент проведення перевірки у неї була ліцензія видана 04.11.2014 року, яка починала діяти з 06.11.2014 року, а місце здійснення роздрібної торгівлі зазначене у ліцензії співпадало з місцем зберігання. (а.с. 19-20).

Рішенням від 19.12.2014 року про результати розгляду скарги у задоволенні скарги було відмовлено. (а.с. 23-24).

З урахуванням вищезазначених обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. п. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до ч. 33 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

За вказане порушення абз. 11 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено застосування до суб'єктів господарювання фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до ч. 11 ст. 15 вказаного Закону, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 1 ст. 17 вказаного Закону передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790).

Так, згідно з п. 5 Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства

Пунктом 6 вказаного Порядку також передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

За приписами п. 8 Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

В ході проведення перевірки було встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зберігала алкогольні напої у місці, яке не внесено до Єдиного реєстру.

Під час судового розгляду встановлено, що на підставі заяви ФОП ОСОБА_6 від 24.11.2011 року про виключення місць зберігання з ЄДР роздрібних партій алкогольних напоїв та тютюнових виробів та розпорядження від 07.11.2011 року за №1070-Р адреса місця зберігання АДРЕСА_2 (літ. А3, 3-й поверх, прим.:29 площею 25 кв.м. виключено з місць зберігання з Єдиного держаного реєстру роздрібних партій алкогольних напоїв. (а.с. 39-40).

Крім того, у ході проведення перевірки встановлено, що ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями позивачем отримана, проте ще не була дійсною.

Факт вчинення вказаного порушення підтверджується актом перевірки від 05.11.2014 року за № 243/20-40-21-02-10/НОМЕР_1, у додатку №1 до якого зафіксовано вартість кожної одиниці товару, що знаходився за місцем зберігання на загальну вартість 760,00 грн. (а.с. 46).

За порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме зберігання тютюнових виробів в місці яке не внесено до Єдиного реєстру, до позивача застосовано штраф у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень, про що винесено рішення № 000036/20-40-21-02/НОМЕР_2 від 10.04.2014 року на суму 73200,00 грн.

У судовому засідання представник позивача наголошує на те, що ліцензію видано 04.11.2014 року, а отже позивач має право вчиняти дії з моменту її видачі.

Суд спростовує даний факт, у зв'язку із тим, що в ліценції чітко зазначено дату з якої вона дійсна (06.11.2014 р.). А отже позивач не мав права використовувати її раніше передбаченого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано доказів неправомірності оскаржуваних рішень, разом з тим на виконання вимог ч. 2 ст. 72 КАС України відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень.

За таких підстав суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваних рішень діяв у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61000) на користь Державного бюджету на рахунок УДКСУ в Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код отримувача: 37999628, банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області судовий збір у розмірі 1644,30 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С