Справа № 822/389/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/389/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Данилюк У.Т. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області до фермерського господарства "Артем і я" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

05 лютого 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до фермерського господарства "Артем і я" про стягнення заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій, призначених за Списком №2, в сумі 1174,68 грн. за вересень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати позивачу кошти на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. До суду подав заперечення на позов, згідно яких просив в задоволенні позову відмовити.

Вказує, що фактично відповідач просить стягнути пенсію, яка виплачується багатодітним матерям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 При цьому жінки, які виховали п'ятеро і більше дітей, не включені у списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказує, що ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) пенсії були призначені на пільгових умовах як жінкам, які працювали в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро та більше дітей (п. "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). Однак жінки, які виховали п'ятеро і більше дітей, мають право на державне пенсійне забезпечення, що передбачено ст.1 цього Закону. Отже, замість державного пенсійного забезпечення позивач намагається перекласти обов'язок виплачувати пенсію вказаним багатодітним матерям на фермерське господарство.

Крім того, фермерське господарство "Артем і я" займається виключно сільськогосподарським виробництвом, знаходиться на спрощеній системі оподаткування, тому на нього не поширюється обов'язок щодо відшкодування витрат на виплату та доставку відповідних пенсій.

На підставі ч.4, 6 ст. 128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що фермерське господарство "Артем і я" (ідентифікаційний код 34690433) зареєстроване як юридична особа.

Відповідно до п.2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 част.2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування для платників збору є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього закону.

Згідно п. 6.4 розділу 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п.6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Дослідивши доводи відповідача, якими обґрунтовано заперечення на позов, суд приходить до висновку, що фактично він не погоджується із необхідністю відшкодування пенсій на пільгових умовах колишнім працівникам (або не погоджується із розміром такого відшкодування).

Суд звертає увагу на те, що згідно з п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 №244, жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали у фермерському господарстві "Артем і я". При цьому вони, як матері, що виховали п'ятеро і більше дітей та працювали у сільськогосподарському виробництві, набули права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п."ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від №1788-XII.

Відповідно до п.6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, принцип пропорційності, визначений у п.6.2 Інструкції №21-1 ґрунтується саме на основі спеціального трудового стажу, який необхідний для призначення пільгової пенсії.

Для призначення пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стаж з попередніх підприємств, як і тривалість стажу на останньому місці роботи не мають жодного правового значення, оскільки вирішальним фактором є сам факт роботи у сільськогосподарському виробництві.

Стосовно доводів відповідача, що вказані пенсіонери мають право на державне пенсійне забезпечення, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

В таких випадках розміри пенсій фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України (підпункт 6 пункту 3 Розділу ХУ Прикінцевих положень вказаного Закону).

ОСОБА_1 (1969 р.н.) та ОСОБА_2 (1968 р.н.) не було призначено дострокову пенсію за віком згідно п.3 ч.3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (вони навіть не відповідають необхідним критеріям), при цьому їм призначена пільгова пенсія за віком відповідно до п."ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не позбавлені права звернення до територіального управління Пенсійного фонду із заявою про перехід на інший вид пенсії - дострокову пенсію за віком, за умови відповідності вищевказаним критеріям.

Отже, посилання відповідача на те, що пенсія особам повинна виплачуватись за рахунок Державного бюджету України, а тому не підлягає відшкодуванню господарством, є безпідставним.

Крім того, відповідач, видавши уточнюючу довідку по цим особам, фактично підтверджує свій обов'язок відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку їм пенсій.

Верховним судом України неодноразово було висловлено правову позицію у даній категорії справ, а саме встановлено, що обов'язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, покладається на відповідача (зокрема, в постановах Верховного суду України від 19.03.2013 по справах №21-59а13, №21-60а13).

При цьому, згідно з ч.1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідач також зазначив, що фермерське господарство "Артем і я" займається виключно сільськогосподарським виробництвом, знаходиться на спрощеній системі оподаткування, а тому згідно ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР та п.6.1 Інструкції відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій на нього не поширюється.

Так, згідно ст.2 Закону №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку).

Отже, обов'язковою умовою для застосування даних норм в частині звільнення відповідача від обов'язку щодо відшкодування пільгових пенсій є статус платника фіксованого сільськогосподарського податку, однак доказів на підтвердження реєстрації фермерським господарством платником фіксованого сільськогосподарського податку не надано (не зазначено про наявність такого статусу й в запереченнях).

Судом також встановлено, що 14.06.2014 року відповідачем отримано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з червня 2014 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач не оскаржив розрахунок у встановленому законом порядку, а тому він є узгодженим та обов'язковим для виконання, тобто вказані витрати підлягають стягненню з відповідача (аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року по справі №К/9991/40290/12, від 22 травня 2014 року по справі №К/9991/7773/11, від 27 листопада 2014 року по справі №К/800/45667/14; постанові Вищого адміністративного суду України від 25 вересня 2014 року №К/800/25524/13 ).

Крім того, предметом спору у даній справі є відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а не встановлення факту правомірності призначення пенсії (або правильності обрахунку розміру пенсії) на пільгових умовах особам, зазначених в розрахунку позивача.

Відповідач не позбавлений права оскаржити рішення або дії суб'єкта владних повноважень, у тому числі ті, які пов'язані з призначенням пільгових пенсій, якщо вважає, що його права та інтереси були ними порушені.

Отже, підтвердження факту понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій кореспондується з обов'язком відповідача відшкодувати такі витрати.

Суд встановив, що у відповідача за вересень 2014 року рахується заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам за Списком №2, на суму 1174,68 грн.

Вказана заборгованість підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з червня 2014 року; розрахунком суми позову; карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2.

Заборгованість відповідача в добровільному порядку не погашена, доказів її сплати суду не надано. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 86, 158-163, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства "Артем і я" (ідентифікаційний код 34690433) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2, в сумі 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) грн. 68 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк