Справа № 820/20829/14
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"18" лютого 2015 р. № 820/20829/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання Шевченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробничого підприємства
до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про визнання неправомірною вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківське державне авіаційне орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробниче підприємство, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати Вимогу про сплату боргу від 03.11.2014 року № Ю-14648-17.

В обґрунтування позову вказано, що оскаржувана вимога Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області є неправомірною та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки Вимога Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу від 03.11.2014 року № Ю-14648-17 прийнята відповідно до норм чинного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, що позивач отримав від відповідача вимогу про сплату боргу № Ю-14648-17 від 03.11.14 р. у розмірі 8 082 485,04 грн. заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Суд зазначає, що підставою у відповідності до якої позивач не погоджується з вище вказаною вимогою є його посилання, що виконання обов'язку щодо сплати єдиного внеску залежить від факту отримання коштів на оплату праці (виплату доходу) та фактичної виплати заробітної плати, а на підприємстві рахується заборгованість по заробітній платі.

Суд не погоджується з вище зазначеним твердженням позивача, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування": "...єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування...".

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування": «…платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами...".

Статтею 6 Закону України "Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено: "...платник єдиного внеску, зокрема, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування...".

Судом встановлено та зазначений факт не заперечувався позивачем по справі, що ним у встановлений термін нараховуються, обчислюються та подаються звіти до органу доходів і зборів щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування": "... платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця...при цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на

оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", "...недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом..."

Судом встановлено та зазначений факт не заперчував позивач, що ним нараховано але не сплачено у встановлений законодавством термін суми единого внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначений у оскарженій вимозі. Факт нарахування та несплати також підтверджується даними облікової картки позивача.

Анілізуючи вище викладені положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" суд приходить до висновку, що законодавець неставить у залежність одне від одного факт нарахування единого внеску з фактом виплати заробітної плати, а навпаки зобов'язує сплатити нарахований самостійно єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у встановлений термін в не залежності від факти виплати заробітної плати.

Ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено "...орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку..."

Порядок винесення вимоги про сплату єдиного внеску врегульований Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів в Україні від 09.09.2013 року за №455, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19.09.2013 року № 1622/24154 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.3 Інструкції: "...органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, зокрема, у випадку, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску..."

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що оскільки невиплата заробітної плати не звільняє страхувальника від страхових внесків то вимога про сплату боргу від 03.11.2014 року №Ю-14648 винесено ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області у відповідності до вимог чинного законодавств України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробничого підприємства до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання неправомірною вимоги - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20 лютого 2015 року

Суддя Спірідонов М.О.