Справа № П/811/2336/14
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2015 рокусправа № П/811/2336/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Олефіренко Н.А. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів

у Кіровоградській області,

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду

від 24 липня 2014 року

у справі № П/811/2336/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема»,

вул. Комарова, 68, м. Кіровоград, 25009;

до відповідача Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів

у Кіровоградській області,

вул. Глінки, 2, м. Кіровоград, 25009;

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив: Товариством з обмеженою відповідальністю «Феросистема» подано позов до Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.05.2014 року №№ , .

Кіровоградський окружний адміністративний суд (суддя Дегтярьова С.В.) своєю постановою від 24 липня 2014 року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірнича інжинірингова компанія» (ТОВ «ГІК») Позивач мав в наявності всі первинні документи, що підтверджують обсяги задекларованих витрат. Згідно з отриманими податковими накладними мав законні підстави для включення певних сум до складу податкового кредиту.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Кіровоградська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, Відповідач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що згідно з Актом ДПІ у Ленінському районі міста Дніпропетровська від 19.02.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки», Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірнича інжинірингова компанія» здійснювалась діяльність, пов'язана з наданням податкової вигоди третім особам.

Відсутність у ТОВ «ГІК» основних фондів та трудових ресурсів, а в наданих ТТН фактичної адреси, де здійснювалось розвантаження, вказує на наявність формально складених, але не достовірних первинних бухгалтерських документів.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. У позові відмовити.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи: в період з 14 квітня 2014 року по 18 квітня 2014 року уповноваженими фахівцями держподаткінспекції проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІК» в грудні 2013 року.

За результатами складений Акт № 97/11-23-22-06/36333345 від 28.04.2014р.

В Акті перевірки вчинено записи про порушення статті 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Так, згідно до Автоматизованої системи співставлення, Товариством з обмеженою відповідальністю «Феросистема» віднесено до складу податкового кредиту придбання товарів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірнича інжинірингова компанія» на загальну суму ПДВ 105.083,33 грн.

В той же час, згідно з Актом ДПІ у Ленінському районі міста Дніпропетровська від 19.02.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки», Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірнича інжинірингова компанія» здійснювалась діяльність, пов'язана з наданням податкової вигоди третім особам.

На підставі Акту перевірки, 14 травня 2014 року керівником ДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення №№ , .

Згідно з підпунктом 54.3.4 пункту 54.3 статті 54, та відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Феросистема» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 37.331,00 грн., за основним платежем та 18.666,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 29.752,00 грн.

Скасування податкових повідомлень-рішень було предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

За позицією заявника апеляційної скарги, про що зазначено вище, здійснення господарських операцій із залученням вигодоформуючих підприємств не мало ділової мети.

В той же час, угоди укладалися Товариством з обмеженою відповідальністю в межах господарської діяльності, згідно з установчими, реєстраційними і дозвільними документами.

Документами, що підтверджують фактичне отримання послуг, будуть Договір, акт приймання-передачі або інший документ. Та при виконанні двох «стандартних» умов (наявність первинних документів, що підтверджують факт отримання таких товарів, і подальше використання результатів цих послуг у власній господарській діяльності).

Позивач має в наявності первинні документи, що підтверджують обсяги задекларованого податку. Щодо відповідності податкових накладних, які були підставою віднесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту, вимогам Закону, зауважень у фахівців держподаткінспекції немає.

За позицією податкового органу первинні документи не мають юридичної сили та доказовості, у зв'язку з тим, що діяльність контрагентів-постачальників була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій.

Такий висновок обґрунтовано складеним ДПІ у Ленінському районі міста Дніпропетровська Актом від 19.02.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки», яким встановлена відсутність трудових ресурсів та виробничого обладнання.

Проте, фахівці контролюючого органу, з огляду на обов'язок доказування правомірності свого рішення, зобов'язані були з'ясувати всі обставини взаємовідносин сторін та доводити перед судом їх переконливість. Як то: чи добросовісно діяли всі учасники господарських взаємовідносин. Не виключено, чи припустилися порушень податкового законодавства контрагенти позивача, та чи могло бути відомо позивачу про порушення, які допускали його контрагенти.

Відповідно, здійснення діяльності поза межами правової відповідальності має бути не елементом аргументації, а переконливим та беззаперечно встановленим юридичним фактом реальної дійсності - конкретною обставиною, передбаченою нормами податкового права, що спричиняє певні юридичні наслідки.

Чисельність працюючих на підприємстві, безперечно, в повній мірі залежить від ступеня ефективності системи управління. Суб'єкт господарювання може залучати робочу силу в необхідній кількості та відповідної кваліфікації. Принаймні, відсутність договорів найму працівників за сумісництвом не вказує на невикористання найманої праці взагалі. Напроти, діяльність, яка здійснюється особами без укладання відповідного договору, може мати наслідком застосування, наприклад, адміністративної відповідальності.

Крім того, з огляду на приписи пункту 73.5 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1232.

Однак, даний Порядок жодним чином не регулює дії органів доходів і зборів на той випадок, якщо не має можливості проведення зустрічної звірки (не надав платник податків запитуваної інформації, не має платника податку за податковою адресою, тощо).

ДПА України своїм наказом від 22 квітня 2011 року N 236 затвердила Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, згідно з яким у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб`єкта господарювання, відповідальний підрозділ складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання.

В той же час, даний наказ не було зареєстровано у Міністерстві юстиції України.

З огляду ж на приписи наведених вище норм, зустрічні звірки не є перевірками, та, відповідно, не можуть бути враховані як підтвердження здійснення діяльності поза межами правової відповідальності.

Посилання на дефектність складання товарно-транспортних накладних видається помилковим з огляду на те, що податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку.

Отже, базовими для аналітичних дій слід було б відбирати інші суттєві показники.

Відповідачем не наведено фактів, які свідчили б про те, що зміст господарських операцій не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків і що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання угод. Теза в акті перевірки про те, що здійснення господарської операції по виявленому ланцюгу не мало ділової мети, є припущенням, відображення якого в акті перевірки є неприйнятним.

Слід вказати, що матеріали перевірки не містять фактичних відомостей щодо несплати кореспондуючого податку до бюджету контрагентами Позивача за певними господарськими операціями по ланцюгу постачання продукції.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі № П/811/2336/14 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: Л.М. Нагорна