Справа № 804/11003/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання - Решетнік А.М.
представника позивача - Буря О.Є.
представника відповідача - Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Солайм» до державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2013 року залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.
01.07.2014 року Вищим адміністративним судом України постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Також здійснено заміну відповідача на його правонаступника - державну податкову інспекцію в Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
28.07.2014 року вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 КАС України, передана на розгляд судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінському В.В.
У зв'язку із задоволенням клопотання позивача та призначенням судової економічної експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 року провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2014 року провадження у справі було поновлено у зв'язку з поверненням адміністративної справи з експертної установи з причин нездійснення оплати послуг з проведення експертизи позивачем.
В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях до неї.
Представник відповідача проти позову заперечувала та зазначила, що висновки податкового органу є обґрунтованими та правомірними, а тому податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Солайм» зареєстроване як юридична особа 31.07.2003 року та перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
19.11.2012 року працівниками ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська складено акт № 1890/226/32614125 «Про результати позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Солайм» з питань правильності визначення об'єкта оподаткування за період з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року з податку на прибуток».
Відповідно до висновків вказаного акту перевіркою встановлено порушення ТОВ «Солайм»:
1. п.п. 153.1.1, п.п. 153.1.3, п.153.1 ст. 153 ПК України встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток у сумі 2 480 740 грн.
2. п.п. 153.1.1, п.п. 153.1.3, п.153.1. ст. 153 ПК України встановлено заниження доходу, що враховується при визначені об'єкта оподаткування у сумі 5 369 920 грн., у тому числі за ІІІ квартал 2011 року в сумі 1 711 920 грн., за ІV квартал 2011 року в сумі 2 140 320 грн., І квартал 2012 року в сумі 1 110 000 грн., ІІ квартал 2012 року в сумі 407 680 грн.
Як вбачається з акту перевірки підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки податкового органу про те, що підприємством не було враховано в податковому обліку позитивне значення курсових різниць, які утворились по наступним операціям.
Згідно контракту на поставку товару № HALS-11/10-1 від 18.11.2010 року ТОВ «СОЛАЙМ» здійснило 05.01.2011 року 100% передплати нерезиденту компанії HALEFIELD HOLDINGS LIMITED в сумі 127 400 000 дол. США.
04.07.2011 року компанія HALEFIELD HOLDINGS LIMITED у зв'язку з неможливістю поставити визначений контрактом товар повернуло ТОВ «СОЛАЙМ» 100% передплати за контрактом.
Згідно контракту на поставку товару № 19/04-2011 від 19.04.2011 року ТОВ «СОЛАЙМ» здійснило 22.04.2011 та 26.04.2011 року 100% передплати нерезиденту компанії ROMER COMMERCIAL LTD в сумі 60 000 000 дол. США.
28.07.2011 року компанія ROMER COMMERCIAL LTD у зв'язку з неможливістю поставити визначений контрактом товар повернуло ТОВ «СОЛАЙМ» 100% передплати за контрактом.
Згідно контракту на поставку товару № BS-06/ll-l від 21.06.2011 року ТОВ «СОЛАЙМ» здійснило 04.07.2011 року 100% передплати нерезиденту компанії BRIMMILTON LIMITED в сумі 127 000 000 дол. США.
23.12.2011 року компанія BRIMMILTON LIMITED у зв'язку з неможливістю поставити визначений контрактом товар повернуло ТОВ «СОЛАЙМ» 100% передплати за контрактом.
Згідно контракту на поставку товару № 02/08-2011 від 08.08.2011 року ТОВ «СОЛАЙМ» здійснило 04.08.2011 року 100% передплати нерезиденту компанії CARNTON COMMERCIAL LTD в сумі 60 000 000 дол. США.
30.01.2012 року компанія CARNTON COMMERCIAL LTD у зв'язку з неможливістю поставити визначений контрактом товар повернуло ТОВ «СОЛАЙМ» 100% передплати за контрактом.
Згідно контракту на поставку товару № PS-12/11-1 від 01.12.2011 року ТОВ «СОЛАЙМ» здійснило 23.12.2011 року 100% передплати нерезиденту компанії CARNTON PLASSTEX LTD в сумі 127 400 000 дол. США.
20.06.2012 року компанія CARNTON PLASSTEX LTD у зв'язку з неможливістю поставити визначений контрактом товар повернуло ТОВ «СОЛАЙМ» 100% передплати за контрактом.
Суми сплаченої передоплати за вказаними контрактами відображені в гривневому еквіваленті в балансі підприємства.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Судом встановлено, що за результатами вказаних операцій та згідно бухгалтерського обліку ТОВ «Солайм» на рахунку 3712 «Розрахунки за виданими авансами» станом на 30.09.2011 року, 31.12.2011 року, 31.03.2012 року, 30.06.2012 року рахується позитивна курсова різниця, яка не знайшла свого відображення у податковому обліку ТОВ «Солайм», у сумі 5 369 920 грн., що й призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за перевіряємий період на суму 2 480 740 грн.
Факт відображення в бухгалтерському обліку, на рахунку 3712 позитивного значення курсових різниць також було підтверджено представником позивача в судовому засіданні.
Підпунктом 153.1.1, п. 153.1 ст. 153 Податкового кодексу України встановлено, що доходи, отримані/нараховані платником податку в іноземній валюті у зв'язку з продажем товарів, виконанням робіт, наданням послуг, у частині їхньої вартості, що не була сплачена в попередніх звітних податкових періодах, перераховуються в національну валюту за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяв на дату визнання таких доходів згідно з цим розділом, а в частині раніше отриманої оплати за курсом, що діяв на дату її отримання.
Згідно п.п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153 Податкового кодексу України визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.
При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.
Бухгалтерський облік операцій в іноземній валюті регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затверджений наказом Мінфіну України від 10.08.2000 року № 193 (надалі П(С)БЩ 21).
Відповідно до п.4 П(С)БЩ 21 курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць в іноземної валюти при різних валютних курсах. Монетарні статті - це статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов'язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів. Немонетарні статті - це статті інші, ніж монетарні статті балансу.
Згідно п. 6 П(С)БЩ 21 сума авансу (попередньої оплати) в іноземній валюті, надана іншим особам у рахунок платежів для придбання немонетарних активів (запасів, основних засобів, нематеріальних активів тощо) і отримання робіт і послуг, при включенні до вартості цих активів (робіт, послуг) перераховується у валюту звітності із застосуванням валютного курсу на початок дня дати сплати авансу. У разі здійснення авансових платежів в іноземній валюті постачальникові частинами та одержання частинами від постачальника немонетарних активів (робіт, послуг) вартість одержаних активів (робіт, послуг) визнається за сумою авансових платежів із застосуванням валютних курсів, виходячи з послідовності здійснення авансових платежів.
Сума авансу (попередньої оплати) в іноземній валюті, одержана від інших осіб у рахунок платежів для поставлення готової продукції, інших активів, виконання робіт і послуг, при включенні до складу доходу звітного періоду перераховується у валюту звітності із застосуванням валютного курсу на початок дня дати одержання авансу. У разі одержання від покупця авансових платежів в іноземній валюті частинами та відвантаження частинами покупцеві немонетарних активів (робіт, послуг) дохід від реалізації активів (робіт, послуг) визнається за сумою авансових платежів із застосуванням валютних курсів, виходячи з послідовності одержання авансових платежів.
Балансова вартість зазначених статей балансу надалі визначається (оцінюється) згідно з відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.
Відповідно до п. 7 П(С)БЩ 21 монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кожну дату балансу. Визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату здійснення розрахунків та на дату балансу (п.8 П(С)БЩ 21).
Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що врахування курсових різниць в податковому обліку здійснюється за монетарними статтями і не здійснюється з немонетарними стаття.
Водночас, враховуючи ту обставину, що за вищевказаними контрактами поставка товару не здійснювалась, зобов'язання продавця з повернення авансу трансформувалось у його обов'язок повернути отримані ним грошові кошти, а тому є підстави для відображення таких зобов'язання по монетарним статтям з подальшим врахуванням курсових різниць та їх відображенням в податковому обліку згідно ст. 153 Податкового кодексу України.
Окрім того, суд вважає необґрунтованим та безпідставним твердження представника позивача про те, що в разі здійснення 100% передплати нерезиденту за поставку товару, визначення та облік курсових різниць по товарній заборгованості (немонетарна стаття) не здійснюється, оскільки відсутні правові підстави для врахування прибутку (позитивного значення курсових різниць) у складі доходів платника податку у відповідних звітних податкових періодах при поверненні суми передплати, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду справи та первинними бухгалтерськими документами підтверджено, що підприємством самостійно було відображено позитивне значення курсових різниць в розмірі 5 369 920 грн. на бухгалтерському рахунку 3712 «Розрахунки за виданими авансами», а тому дане твердження суперечить фактичним обставинам справи.
Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем не включено до податкового обліку суму позитивного значення курсових різниць і розмірі 5 369 920 грн., яка була відображена в бухгалтерському обліку підприємства.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку відмовити у задоволені позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Солайм» до державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 05.01.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 05.01.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля