Справа № 0907/2а-14027/11,2а-/344/293/14
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Справа № 876/6258/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2014 року в адміністративній справі № 0907/2-а-14027/2011, провадження № 2-а/344/293/14, за позовом ОСОБА_2 до департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франків-ської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського міського суду із вказаним позовом, у якому просила визнати неправомірними дії департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (надалі - Департамент соціальної політики), зобов'язати його провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з грудня 2009 року по липень 2011 року та здійснити виплату заборгованості за цей період у розмірі 13060 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що допомога по догляду за дитиною має виплачуватися їй відповідно до статті 43 Закону України від 18.012001 р. № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; надалі - Закон № 2240-ІІІ) у розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей до 6-ти років. Проте вона отримувала таку допомогу в меншому розмірі, ніж передбачено цим Законом.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, її оскаржила ОСОБА_2, яка вважає, що судом неповно та необ'єктивно з'ясовано всі обставини справи, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою її позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотань про розгляд справи за їх участю не подали, тому відповідно до пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики і отримує допомогу по догляду за дитиною як особа, застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування; розмір цієї допомоги за період з грудня 2009 року по липень 2011 року становив по 130 грн щомісячно.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів суду апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами частини першої статті 15 Закону України № 2811-ХІІ від 21.11.1992 р. «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (зі змінами, в редакції Закону від 22.03.2001 р.; надалі - Закон № 2811-ХІІ) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

З 01.01.2008 року Верховною Радою України внесено зміни до Закону № 2811-ХІІ і частину першу статті 15 викладено в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень» (пункт 23 розділу 11 Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (надалі - Закон № 107-VI)).

Статтею 1 Закону № 2811-ХІІ встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

До 1 січня 2008 року (дати набрання чинності Законом № 107-VІ) правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом № 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом № 2240-ІІІ, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами.

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-ІІІ було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VІ були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ; зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Законом № 2240-ІІІ було виключено статті 40 - 44.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 22 травня 2008 року за № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VІ, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VІ щодо виключення статей 40 - 44 Закону № 2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VІ було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 1533-ІІІ, а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1).

Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 1533-ІІІ від 02.03.2000 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 1533-ІІІ) на виконання статті 45 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Надалі, ані Законом України «Про державний бюджет України на 2012 рік», ані Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік», ані іншими Законами не встановлювався інший розмір допомоги, ніж у Законах № 2811-ХІІ та № 2240-ІІІ.

Отже, на відносини щодо виплати у 2009 - 2011 роках допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особі, яка застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, поширюються норми Закону № 2240-ІІІ, відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо призначення, нарахування та виплати позивачу сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нижче прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років є протиправними та такими, що суперечать діючому законодавству, а тому необхідно зобов'язати відповідача провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням проведених виплат.

Вищевикладені висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовим позиціям Верховного Суду України по наведеній категорії справ, що викладені в постановах № 21-168а13 від 11.06.2013 р., № 21-188а13 від 09.07.2013 р., № 21-410а12 від 25.12.2012 р., а відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне врахувати, що згідно із частиною другою статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем під час розгляду справи не наведено обставин, які б давали підстави вважати поважними причини пропуску звернення до суду за період з грудня 2009 року по березень 2011 року й судом такі не встановлені.

Спірні виплати є одноразовими, виплачуються щомісячно і правовідносини закінчуються на день проведення таких виплат, тобто про своє порушене право позивач дізналася після отримання неповних сум виплат.

Згідно із частиною першою статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин за період з грудня 2009 року по березень 2011 року, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог в цій частині без розгляду, а є підставними й підлягають задоволенню заявлені вимоги за період з квітня 2011 року по липень 2011 року.

Статтею 198 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 п.4, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2014 року в адміністративній справі № 0907/2-а-14027/2011, провадження № 2-а/344/293/14 скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо невиплати на користь ОСОБА_2 соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у повному розмірі, встановленому статтею 43 Закону України «Про загальнообо-в'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з квітня 2011 року по липень 2011 року.

Зобов'язати департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франків-ської міської ради провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з квітня 2011 року по липень 2011 року у розмірі, встановленому статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з урахуванням виплачених за цей період сум.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з грудня 2009 року по березень 2011 року залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк