Справа № 127/2-а-7369/11
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2-а-7369/11

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

18 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання протиправними дій(бездіяльності),

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із цією заявою, в порядку ст. 267 КАС України про визнання протиправними дій (бездіяльності) вчинених суб'єктом владних повноважень відповідачем Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року вказану заяву задоволено частково: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці вчинені на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року у справі №2а - 7369/11/0206 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про перерахунок пенсії в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_3 в розмірі 70 відсотків суми її заробітної плати; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 в розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року у справі 2а - 7369/11/0206 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про перерахунок пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум. В задоволені заяви в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні заяви.

Від заявника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці в судове засідання свого уповноваженого представника не направило, хоча було належним чином повідомлене про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, заявник ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу» з 28 .09.2011 року.

Відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року у справі №2а-7369/11/0206 апеляційна скарга ОСОБА_3 на постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 22.11.2011 року задоволена повністю. Постанова Замостянського районного суду м. Вінниці від 22.11.2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про перерахунок пенсії скасована. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці щодо відмови у перерахунку ОСОБА_3 пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці до складових заробітної плати ОСОБА_3 включити суми матеріальних допомог на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань, а також суми індексації, з виплатою різниці між перерахованою та сплаченою пенсією, починаючи з 28.09.2011 року. Постанова набула законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

25.11.2014 року заявник з листа Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 10.11.2014 року № 3152/06-33-3/02-2, дізналась, що на виконання наведеного рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду №2а-7369/11/0206 проведено перерахунок пенсії з врахуванням суми матеріальних допомог на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, а також суми індексації, з 28.09.2011 року.

Однак, при проведенні цього перерахунку була застосована норма ст. 37 ЗУ "Про державну службу", якою передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% від суми їх заробітньої плати і відповідно, розмір пенсії склав 2272,44 грн. (до перерахунку 2739 грн.), що є меншим від розміру пенсії на теперішній час.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з того, що заявником частково доведено обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, натомість Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці, як суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти задоволення заяви, правомірність своїх дій не доведено.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні вимог заявника в частині зобов'язання відповідача надати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року, оскільки такий контроль встановлюється відповідно до ст. 267 КАС України одночасно з постановленням судового рішення.

Відносно іншої частини вимог заявника, то суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 9 ст. 267 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Статтею 37 Закону України "Про державну службу" регулюється пенсійне забезпечення державних службовців, зокрема, визначено підстави для виходу на пенсію державних службовців та її розмір.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу» з 28.09.2011 року, розрахунок пенсії зроблено в розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати.

Разом з тим, підставою для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_3 стала постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року у справі 2а - 7369/11/0206, якою були поновлені права позивача та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, включивши до складових заробітної плати, із якої здійснюватиметься розрахунок пенсії, суми матеріальних допомог, допомог на вирішення соціально-побутових питань, а також суми індексації, з виплатою різниці між перерахованою та сплаченою пенсією, починаючи з 28.09.2011 року.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час проведення перерахунку) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягай пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, в даному випадку перерахунок пенсії заявнику було зроблено не як особі, яка має право на одержання пенсії державного службовця в розумінні ст. 37 Закону України «Про державну службу» та не з підстав, передбачених ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене, відповідач при проведені перерахунку пенсії ОСОБА_3 на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року необгрунтовано застосував ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на час проведення перерахунку та здійснив розрахунок пенсії в розмірі 70 відсотків суми заробітної плати, оскільки зазначена норма закону в частині визначення розміру пенсії застосовується лише при призначенні пенсії, а тому застосування відповідачем нової редакції ст. 37 Закону України «Про державну службу» в даному випадку є безпідставним. Такі дії відповідача суд вважає неправомірними та таким, що не відповідають чинному законодавству.

Також, слід зазначити, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не передбачено проведення перерахунку пенсії в розмірі 70 відсотків суми заробітної плати особам, яким пенсія була призначена відповідно до законодавства, чинного на час призначення пенсії.

Отже, суд не бере до уваги доводи представника Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, що перерахунок пенсії ОСОБА_3 здійснено відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку пенсії, тобто з урахуванням змін, внесених Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» відповідно до якої пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 % суми їхньої заробітної плати, оскільки як вбачається з постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року у справі № 2а - 7369/11/0206 даною постановою зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці до складових заробітної плати ОСОБА_3 включити суми матеріальних допомог на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань, а також суми індексації, з виплатою різниці між перерахованою та сплаченою пенсією, починаючи з 28.09.2011 року. Отже, боржник зобов'язаний був провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи і дав їм належну правову оцінку.

Згідно зі ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення в силі постанови суду першої інстанції, оскільки вона прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 267, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2015 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 267 КАС України ухвала суду є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.