Справа № 804/101/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 р. Справа № 804/101/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Шкуті А.А.
представника позивача Фішелєвої Г.В.
представника відповідача Задорожної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 09.07.2014 року №110080000/2014/100152/1, -
06 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 09.07.2014 року №110080000/2014/100152/1.
Також, зазначив, що на підтвердження правомірності визначення митної вартості товару за методом 1 декларантом листом № 25-09/1 від 25.09.2014 року були надані відповідачу всі документи, надання яких відповідач вимагав в рішенні про коригування митної вартості. Тому, на думку позивача, товариством правомірно визначено митну вартість товару згідно з методом 1, а відтак, законні та обгрунтовані підстави для прийняття відповідачем рішення про коригування вищезазначеної митної вартості та для оформлення відповідачем картки відмови у прийнятті митної декларації відсутні, як наслідок, рішення №110080000/2014/100152/1 від 09.07.2014р. про коригування митної вартості товару, прийняте відповідачем, підлягає визнанню протиправним та скасуванню як таке, що суперечить закону.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача проти даного позову заперечував в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до норм митного законодавства. При цьому митницею, відповідно до наведених законодавчих норм, було надано позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак, товариство відмовилось використати надані митницею можливості щодо підтвердження заявленої митної вартості чи узгодження з митницею митної вартості спірного товару, не надало обґрунтувань та підстав щодо неможливості надання додаткових документів. Зазначив, що інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено. Отже, у зв'язку з відмовою надання додаткових документів, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості. Окрім цього, неможливість застосування першого методу була обумовлена наявністю розбіжностей в наданих документах, ненаданням позивачем обґрунтувань таких розбіжностей, а також неможливістю обрахування всіх складових митної вартості, у зв'язку з чим, посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» фірмою «SANTE A. Kowalski Sp. J», Варшава, Польща був укладений контракт № 2099-GR/PL від 19.02.2013 р. на постачання продукції, відповідно до якого фірма зобов'язується поставити товар позивачу, найменування, ціна та кількість якого зазначаються у специфікаціях, які підписуються сторонами на кожну окрему поставку та є невід'ємною частиною цього контракту.
Згідно із специфікацією № 11 від 23.06.2014 р. до контракту № 2099- GR/PL від 19.02.2013 р. фірма «SANTE A. Kowalski Sp. J» зобов'язалась здійснити поставку позивачу наступного товару:
- сухі сніданки Granola фруктові ТМ «SANTE» у м/уп по 350 гр. за ціною 0,84 EUR за одиницю на загальну суму 7 902,72 EUR;
- cухі сніданки Granola із шоколадом ТМ «SANTE» у м/уп по 350 гр. за ціною 0,76 EUR за одиницю на загальну суму 5 958,40 EUR;
- сухі сніданки Granola горіхові ТМ «SANTE» к м/уп по 350 гр. за ціною 0,76 EUR за одиницю на загальну суму 6 554,24 EUR, всього на загальну суму 20 415,36 EUR.
Відповідно до положень контракту № 2099-GR/PL від 19.02.2013 фірма «SANTE A. Kowalski Sp. J» здійснила поставку gозивачу вищезазначеного товару загальною вартістю 20 415,36 EUR (інвойс № F/4/14/000072 від 01.07.2014). Умова поставки - РСА Соболев (Інкотермс - 2010).
07.07.2014 року вищезазначений товар надійшов на митне оформлення до Дніпропетровської митниці Міндоходів.
Вищевказаний товар заявлено до митного оформлення шляхом електронного декларування (митна декларація від 08.07.2014 №110080000/2014/116039).
Разом з електронною митною декларацією були надіслані скановані копії документів, а саме:
- СМR б/н від 01.07.2014;
- сертифікат якості від 01.07.2014 ;
- рахунок - проформа б/н від 01.07.2014;
- комерційний рахунок №F/4/14/000072 від 01.07.2014;
- сертифікат про походження №РL/МF/АК 0395176 від 01.07.2014;
- контракт №2099- GR/PL від 19.02.2013;
- додатки до контракту №2/1 від 17.02.2014, №3 від 06.06.2014;
- специфікація №11 від 23.06.2014;
- договір страхування №043.0340068.254 від 12.04.2012;
- договори на перевезення вантажу: №643 від 01.04.2013, №010413-0 від 01.04.2013, №0108-8 від 18.04.2013, №150713КС від 15.07.2013;
- калькуляція транспортних витрат №07/07/7 від 07.07.2014;
- заявка на перевезення №А11-452 від 26.06.2014;
- заява на страхування №3084 від 01.07.2014;
- пакувальний лист №F/4/14/000072 від 01.07.2014.
Митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ.
Відповідач шляхом надіслання на адресу декларанта електронного повідомлення пред'явив вимогу про надання декларантом у 10 - денний термін додаткових документів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, переклади інвойсу, пакувального листа, сертифіката про походження товару, сертифікату якості, декларації країни відправлення) з метою підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
08.07.2014 року ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» був наданий лист вих. №1 на адресу відповідача про те, що консультацію з митним органом по декларації від 08.07.2014 №110080000/2014/116039 проведено та про відсутність можливості надати у 10 - денний термін витребуваних відповідачем додаткових документів.
Підставою прийняття зазначеного рішення про коригування митної вартості Дніпропетровська митниця зазначила наступне: у наданому до митного оформлення інвойсі F/4/14/000072 від 01.07.2014 посилання на номер Специфікації відсутнє, що не дає можливість перевірити вартісні характеристики товару відповідно умов контракту; сертифікат якості від 01.07.2014, наданий на виконання п. 4.3. зовнішньоекономічного контракту до інвойсу № Г/4/14/000072, дата якого в сертифікаті не зазначена, що не дає можливості ідентифікувати партію товару за сертифікатом з оцінюваним товаром; вага товару «сухі сніданки Granola із шоколадом ТМ «SANTE» у сертифікаті якості від 01.07.2014 року зазначена як 1920,8 кг, не відповідає зазначеному у пакувальному листі F/4/14/000072 (вага 2744 кг); назва товару в сертифікаті якості «Peanut Granola не відповідає назві товару в інвойсі, специфікації, пакувальному листі; у заяві на перевезення № А11-52 від 26.06.2014 відсутні відомості про пункт та час завантаження, які повинні бути згідно умов договору від 01.04.2013 № 643.
Позивач вважає, що рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості від 09.07.2014 року №110080000/2014/100152/1суперечить вимогам закону, у зв'язку з чим, звернувся до суду за захистом порушених прав.
Вирішуючи правомірність прийняття митним органом оскаржуваного рішення, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 49 Митного кодексу України, визначено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості визначається ст. 53 Митного кодексу України.
Зокрема ч. 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, в тому числі, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Методи на основі віднімання 2в) та додавання 2г) вартості (ст. 62, 63 Митного кодексу України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу XI МКУ, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу XI МКУ.
Так, за результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) відповідно до ст. 337 МКУ в автоматизованому порядку за митною декларацією від 09.07.2014 № 110080000/2014/100152/1 було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів
Враховуючи попередні митні оформлення, згідно п. 3 ст.337 МКУ здійснюється контроль співставлення - порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданих для митного оформлення контролю або митного оформлення, з даними, які наявні у митного органу.
За результатами порівняння рівня фактурної вартості у розрізі позицій за інвойсом від 01.07.2014 №F/4/14/000072 (МД від 08.07.2014 року №110080000/2014/116039) із попереднім митним оформленням (МД від 31.01.2014 року №110080000/2014/101836) інвойс від 28.01.2014 №F/4/14/000008, за одним й тим самим зовнішньоекономічним контрактом від 19.02.2013 №2099-GR/PL виявлено падіння рівня фактурної вартості, зокрема за товарними позиціями:
- «сухі сніданки Granola з шоколадом ТМ «SANTE» м/уп 350», «сухі сніданки Granola горіхові ТМ «SANTE» м/уп 350»: з 0,89 EUR/шт. до 0,76 EUR/шт.;
- «сухі сніданки Granola фруктові ТМ «SANTE» м/уп 350» з 0,99 EUR/шт. до 0,84 EUR/шт.
Якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Митного кодексу України.
При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.
Встановлено, що посадовою особою Дніпропетровської митниці відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто митниця повинна мати можливість їх перевірити (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати (за наявності) на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, пов'язані з транспортуванням цього товару).
Представником відповідача зазначено, та підтверджується матеріалами справи, що неможливість застосування першого методу була обумовлена наявністю розбіжностей у документах, які підтверджують числові значення складових митної вартості. Зокрема, при проведенні контролю наданих документів посадовою особою митного органу встановлено, що згідно п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту від 19.02.2013 №2099-GR/PL назва товару, кількість, якість постачається за цінами, вказаними у специфікаціях.
Проте, у наданому до митного оформлення інвойсі від 01.07.2014 №Р/4/14/000072 посилання на номер Специфікації - відсутнє, що, на думку суду, не дає можливість перевірити вартісні характеристики товару відповідно умов контракту.
Також, сертифікат якості від 01.07.2014 року, виданий на виконання п.4.3 зовнішньоекономічного контракту, містить посилання на інвойс №F/4/14/000072, дата якого в сертифікаті не зазначена, що, в свою чергу, не дає митному органу можливості ідентифікувати партію товару за сертифікатом з оцінюваним товаром.
Крім того, вага товару «сухі сніданки Granola з шоколадом ТМ «SANTE» у сертифікаті якості від 01.07.2014 року, копія якого долучена відповідачем до матеріалів справи, зазначена як 1920,8 кг, що не відповідає зазначеному у пакувальному листі F/4/14/000072 (вага - 2 744 кг).
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивачем до позовної заяви додано копію сертифікату якості, який є відмінним від того, що надавався при митному оформленні, в яких відрізняються вагові показники, однак, за тією ж датою та з посиланням на той самий інвойс - №Р/4/14/000072.
Зазначене дає суду обґрунтовані підстави вважати, що позивачем заявлено недостовірні відомості, а саме назва товару у сертифікаті якості «Peanut Granola» не відповідає назві товару у інвойсі, специфікації, пакувальному листі.
Окрі цього, з матеріалів справи, а саме заяви на перевезення №А11-452 від 26.06.2014 року вбачається, що відомості про пункт та час завантаження, які повинні бути згідно умов договору від 01.04.2013 року №643, відсутні.
У відповідності до ст.254 МКУ для проведення перевірки відомостей, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
З матеріалів справи вбачається, та зазначено представником відповідача, що необхідність витребування додаткових документів була також викликана неповними відомостями щодо витрат на перевезення вантажу.
Так, позивачем у графі 44 за кодом 4301 зазначено чотири договори транспортного перевезення. Відповідно до п.3.1 договору від 01.04.2013 № 643, укладеного безпосередньо ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з ПП «Транс Логистик», вартість послуг експедитора розраховується як сума вартостей послуг третіх осіб, що залучаються для здійснення перевезення.
Інформація наданих при здійсненні митного оформлення товарів документів не містила всієї необхідної інформації для перевірки розрахунку витрат, що повинні бути включені до митної вартості з урахуванням умов поставки товару.
Під час судового розгляду з'ясовано та підтверджується матеріалами справи, що, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.3 ст. 53 МКУ, митним органом було повідомлено декларанта про необхідність додаткового подання протягом 10 календарних днів наступних документів (за наявності): виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади інвойсу, пакувального листа, сертифіката про походження товару, сертифікату якості, копії декларації країни відправлення.
Згідно з пунктом 6 статті 53 МКУ, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Проте, декларант відмовився від подання додаткових документів шляхом надсилання до митного органу сканованої копії листа від 09.07.2014 року.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому митницею було надано позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак, він відмовився використати надані митницею можливості щодо підтвердження заявленої митної вартості чи узгодження з митницею митної вартості спірного товару, не надав обґрунтувань та підстав щодо неможливості надання додаткових документів, як наслідок, суд приходить до висновку, що у митниці не було можливості застосувати митну вартість, заявлену позивачем, тому посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.
Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товарів, заявлених по МД від 31.01.2014 №110080000/2014/101836 на рівні: 2,6773 евро/кг; (метод 1, товар ідентичний, той же виробник SANTE A. Kowalski Sp. J).
За заявою декларанта, оцінювана партія товару була випущена у вільний обіг під гарантійні зобов'язання з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до прийнятого Рішення про коригування митної вартості №110080000/2014/100152/1 від 09.07.2014, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження заявленої митної вартості підприємством ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» надіслано до митниці: копії заявки на купівлю іноземної валюти, платіжного документу, swift, прайс-лист виробника (копія) та його переклад, експертний висновок Дніпропетровської ТПП та переклади рахунку - фактури, пакувального листа, сертифікату якості, сертифікату про походження товару, експортної декларації.
За результатами розгляду митниця повідомила про відсутність підстав для скасування спірного рішення про коригування митної вартості з огляду на наступне.
З урахуванням спрацьованого профілю ризику було проведено перевірку повноти включення транспортної складової до заявленої декларантом митної вартості товару.
Відповідно до зовнішньоекономічного договору від 19.02.2013 №2099-GR/PL, специфікації №11 від 23.06.2014, поставка товару здійснюється на умовах FCA Sobolew, Польща.
При здійсненні розрахунку декларантом за митною декларацією №110080000/2014/116039 (відмовлена) до митної вартості товару включено вартість перевезення - 9 333,33 грн., та вартість страхування - 384, 56 грн.
З метою організації перевезення партії товару, що оцінюється, ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» укладено договір перевезення з експедитором ПП «ТрансЛогистик» від 01.04.2013 № 643.
У підтвердження транспортної складової до митного оформлення позивачем надано рахунок-проформа від 01.07.2014 експедитора ПП «Транс Логистик».
Відповідно до відміток на товаротранспортних документах (СМR) фактичне перевезення партії товару здійснено ТОВ «Полінтертранс».
Відповідно до наданих декларантом документів, договір на перевезення з безпосереднім виконавцем (ТОВ «Полінтертранс») укладено компанією ТОВ «Транс-Сервіс-1» (№150713КС від 15.07.2013), відповідно до якого оплата визначеної у заявці, яка є невід'ємною частиною договору по конкретному перевезенні, вартості послуг здійснюється з наданням Замовнику (ТОВ «Транс-Сервіс-1») рахунку, акту надання послуг, податкової накладної (п.3.1., п.3.2).
В свою чергу, компанія ТОВ «Транс-Сервіс-1» виступає в якості Перевізника за договором №0108-8 від 18.04.13 з ТОВ «Експресе Логістик», пунктом 3 якого визначено, що вартість послуг по перевезенню визначається в заявці по конкретному перевезенні та оплачується з наданням Перевізником рахунку, акту надання послуг, податкової накладної.
За договором №010413-0 від 01.04.13 ТОВ «Експресе Логістик» є Виконавцем послуг з організації та забезпечення перевезення для Клієнта ПП «Транс Логистик», пунктом 3.1. якого визначено, що ціни на послуги узгоджуються сторонами в заявках і зазначаються в рахунках виконавця. Пунктом 4.2 цього договору також визначено, що виконавець повинен надати клієнту завірені копії документів, що підтверджують витрати виконавця.
Таким чином, як було з'ясовано в судовому засіданні, та не спростовано представником позивача, до організації перевезення було залучено чотири посередника, договорами між якими визначено обов'язок надання рахунків та документів, підтверджуючих фактичні витрати.
Згідно п.3.1 договору від 01.04.2013 №643 між ТОВ „АТБ-МАРКЕТ" та ПП „Транс Логистик", вартість послуг експедитора розраховується як сума вартостей послуг третіх осіб, що залучаються для здійснення перевезення.
Представником відповідача зазначено, що вказані документи не надавались до митного оформлення та не надіслані листом від 25.09.14 №25-09/1, що, в свою чергу, на думку суду, унеможливлює проведення розрахунку вартості послуг експедитора ПП «Транс Логистик» як суми вартостей послуг третіх осіб та документального підтвердження заявленої декларантом транспортної складової митної вартості товару.
Договором перевезення від 01.04.2013 № 643 (п.3.1) передбачена фіксована сума експедиційної винагороди у розмірі 400 грн.
Відповідно до рахунку-проформи від 01.07.2014 експедитора ПП «Транс Логистик», наданого до митного оформлення, сума експедиторських послуг зазначена у розмірі 4 000 грн. (з ПДВ), що не відповідає вищезазначеним положенням договору № 643 від 01.04.2013 року.
Крім того, представником відповідача зазначено, та не спростовано представником позивача, що додаткова угода від 01.01.2014 року № 2 до договору перевезення від 01.04.2013 № 643, на яку є посилання в позовній заяві, і яка долучена до матеріалів справи, до митниці не надавалась.
Цей факт підтверджується відсутністю додаткової угоди № 2 у графі 44 митної декларації № 110080000/2014/116039, за якою відмовлено у митному оформленні, а також митної декларації № 110080000/2014/116208, за якою здійснено митне оформлення.
Представник відповідача зазначив, що оплата послуг експедитора за договором № 643 від 01.04.2013 здійснюється на підставі рахунку та акту приймання виконаних послуг (п.3.2), проте зазначені документи листом від 25.09.14 №25-09/1 не надані, що унеможливлює документальне підтвердження заявленого розміру транспортної складової митної вартості товару.
Крім того, у наданих документах відсутнє документальне підтвердження формування зазначеного у проформі від 01.07.2014 року розподілення загальних витрат на перевезення, а саме, витрат на перевезення за кордоном та вартість транспортних послуг по території України, які не включено до митної вартості товару.
Також, документальне підтвердження формування розміру вказаних складових митної вартості (витрати на перевезення до кордону України та після, послуги задіяних посередників, витрати на навантаження) не надавалось декларантом до митного оформлення та не надіслано до митниці листом від 25.09.14 №25-09/1.
З матеріалів справи, а саме висновку експерта Дніпропетровської ТПП №ГО-4392/1 від 23.09.2014 року вбачається, що заявлена декларантом ціна товару на умовах поставки FCA Sobolew, Польща, в яку, відповідно до заявлених умов поставки, не включено витрати, пов'язані з доставкою товару до митної території України та страхові витрати, які є обов'язковими складовими митної вартості товару відповідно до положень частини десятої статті 58 Кодексу, була підтверджена.
Проте, суд зазначає, що у наданому висновку відсутнє підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ст.58 Кодексу).
Керуючись положеннями частини шостої статті 54 Кодексу митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З огляду на зазначене, враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, відсутності підтвердження числових значень складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких умов суд вважає, що у митного органу були всі підстави ставити під сумнів заявлену митну вартість товару, а відтак посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з позивача суму судового збору, що належить сплатити до повної суми судового збору за подання цього позову в розмірі 1644,30 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 09.07.2014 року №110080000/2014/100152/1 - відмовити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» на користь Державного бюджету України решту суми не сплаченого судового збору в сумі 1644,30 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Кальник