Справа № 818/189/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р. Справа № 818/189/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

розглянувши в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/189/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:
Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі (далі по тексту позивач, УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі) звернулось до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за грудень 2014 року в сумі 1303 грн. 39 коп.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач всупереч вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003 року № 21-1 не відшкодував у встановлений строк та розмірі фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за жовтень 2014 року в розмірі 1303 грн. 39 коп. Розмір відшкодування врегульований Законом "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого відповідач є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та має обов`язок відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту б - з" статті 13 Закону № 1788-ХП (список №2). Інструкція ж № 21-1 врегульовує процедуру сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, порядок відшкодування пільгових пенсій відповідно до прикінцевих положень Закону № 1058 (за списком № 1). Зазначає, що ОСОБА_1 працював у військовій частині як вільнонаймана особа, не підпадає під пункти 7-9, 12-14, 17 та 18 статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а відповідач повинен відшкодовувати управлінню фактичні витрати на виплату та доставку йому пільгової пенсії.

Відповідач із позовом не погодився. У запереченнях проти позову зазначив, що пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України передбачено відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах для платників, визначених у пункті 2.1.1 Інструкції. Військові частини включені до пункту 2.1.2 та не відносяться до платників, визначених у п. 2.1.1. Військова частина утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, в якому не передбачено для внутрішніх військ МВС України видатків на відшкодування пільгових пенсій. Розраховуючи витрати по виплаті і доставці пенсій, призначених за пунктами "б"-"з" Закону України "Про пенсійне страхування" позивач діяв всупереч вимогам Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки він регулює застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Крім того, зазначає, що позивач направив належним чином не засвідчені копії повідомлень та розрахунків та не вірно розрахував суми, визначені до виплати. Просить відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання з`явився представник позивача Іваницька А.С.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду письмові заперечення проти позову.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення вказаної норми, розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою та внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.8-10).

Відповідно до списку № 2 у військовій частині НОМЕР_1 працював ОСОБА_1 на посаді електрогазозварювальника як вільнонаймана особа, якою призначено пенсію на пільгових умовах на підставі п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

04.12.2014 року позивач надіслав відповідачу для відшкодування розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з грудня 2014 року. Цим розрахунком визначено до сплати 1303 грн. 39 коп. (а.с.6,7).

Статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до п. а цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами б та з зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 2 п. 1 ст. 4 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 року № 400/97-ВР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, для платників збору, визначених п. п. 1, 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Ставка збору до Пенсійного фонду України складає 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено Інструкцією Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 64/8663 від 16.01.2004 року (далі по тексту Інструкція).

Пунктом 6.4 зазначеної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.5 зазначеної Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Пунктом 6.8 даної Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25 числа повинні вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 1 статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (далі Закон 400/97-ВР), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідач не заперечує той факт, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з військовою частиною № НОМЕР_1 та отримував заробітну плату як найманий працівник.

Закон 400/97-ВР визначає лише об`єкти, на які встановлено ставку збору обов`язкового державного пенсійного страхування (тобто кошти, які оподатковуються).

Положеннями абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону 400/97-ВР передбачено, що для платників збору, визначених п. п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (Закон № 1788-ХІІ) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Закон № 1058-ІV).

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV України передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

За приписами пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в таких розмірах для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу віднесені до пункту 2.1.2 вказаної Інструкції.

Суд зазначає, що пунктом 6.1 Інструкції передбачено відшкодування тільки з платників визначених в п. 2.1.1 Інструкції, а військові частини віднесені до пункту 2.1.2 цієї Інструкції та не відносяться до платників, визначених у її пункті 2.1.1 - тобто як організації, що фінансуються з бюджету та за рахунок бюджетних коштів, які виділяються на оплату праці працівників та грошове утримання військовослужбовців, тому не зобов`язані відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Всупереч наведеній нормі права позивач свої вимоги належним чином не довів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області до Військової частини № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій списком № 2 за грудень 2014 року в сумі 1303,39 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик
З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик