Справа № 683/2823/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/2823/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сагайдак І.М.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

19 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області в якому просила: визнати протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язати відповідача зарахувати період роботи з 01.03.1989 року по 26.10.1996 року до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення до Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2014 року позов задоволено, а саме: визнано незаконною відмову управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі Хмельницької області у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах, визнано за ОСОБА_2 право на пільгову пенсію за віком відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі призначити таку пенсію ОСОБА_2, починаючи з 28 травня 2014 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 01.03.1988 року по 26.10.1996 року позивач працювала на посаді медичної сестри другого відділення Волгоградської обласної клінічної психіатричної лікарні №2, що становить 8 років 7 місяців 25 днів.

28 травня 2014 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Однак відповідач своїм листом № 8778/03 від 24.09.2014 року повідомив, що період роботи на посаді медичної сестри другого відділення Волгоградської обласної клінічної психіатричної лікарні №2 не можливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки довідка про уточнюючий характер роботи не відповідає встановленим вимогам, а також через відсутність документів про проведення атестації робочого місця медичної сестри. Разом з тим, зазначено, що загальний стаж роботи позивача складає 27 років 1 місяць 6 днів, пільговий стаж роботи, підтверджений документами складає 1 рік 4 місяці 28 днів.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач у спірний період працювала в шкідливих та важких умовах, тобто виконувала обов'язки молодшого медичного персоналу, що передбачені Списком № 2. При цьому обов'язок проведення атестації робочого місця законодавством покладено на керівників підприємств, та не може позбавити громадян їх конституційного права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць : жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Жінкам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на один рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до п.54б-2260000в розділу XXІV "Установи охорони здоров'я і соціального забезпечення" Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 року, посада молодшого та середнього медичного персоналу у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних установах відноситься до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Вказана посада значиться і у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року (п. 54б-2260000в).

Відповідно до вимог ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено з записів трудової книжки позивача, загальний стаж роботи становить 27 років 1 місяць 6 днів, з них 8 років 7 місяців 26 днів на посаді медичної сестри другого відділення Волгоградської обласної клінічної психіатричної лікарні №2 та 1 рік 4 місяці 28 днів на посаді медичної сестри інфекційного відділення Хмельницької міської інфекційної лікарні.

Згідно з довідки Волгоградської обласної клінічної психіатричної лікарні №2 встановлено, що позивач працювала повний робочий день на посаді медичної сестри другого відділення в період з 01 березня 1988 року по 26 жовтня 1996 року і виконувала роботу по безпосередньому обслуговуванню психічних хворих, що передбачено Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМ СРСР №10 від 26 січня 1991 року (п. 54б-2260000в).

Також на думку колегії суддів, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги посилання відповідача, як на відмову в призначенні пенсії позивачу, непроведення атестації на підприємстві, з огляду на наступне.

В оскаржуваний період роботи позивач працювала на території СРСР, а після його розпаду - на території Російської Федерації, тому відомостей про проведення атестації робочих місць не має.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди та членів їх сімей здійснюється за нормами законодавства держави, на території якого вони проживають. Дія Угоди поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах, враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, зокрема Російської Федерації. Час роботи на території держав-учасниць вказаної Угоди (в тому числі Російської Федерації) зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії за Списками № 1 та № 2 за умови підтвердження пільгового стажу належно оформленою (відповідно до вимог вищезазначеної постанови) уточнюючою довідкою. При цьому, проведення атестації робочих місць не вимагається, якщо законодавством держави, на території якої виконувалась робота, не передбачена така атестація для визначення права на призначення пільгових пенсій за Списками № 1 № 2.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України викладеною в ухвалі від 06.12.2012 року по справі № К-682/09.

Тому непроведення своєчасно підприємством, на якому працював позивач, атестації робочих місць не може тягнути негативні наслідки для працівника.

Оскільки робота, яку виконувала позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, позивач досягла віку 50 років, стаж її роботи становить понад 25 років в тому числі на вищевказаних роботах - понад 10 років і подала відповідачу відповідні документи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на пільгову пенсію відповідно до вимог статей 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2014 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.