Справа № 820/13983/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/44915/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж"

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014року

у справі №820/13983/13-а

за позовом до пропублічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" Державної реєстраційної служби України визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі Управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" (далі по тексту ПАТ "Укргазвидобування") звернулось до суду з позовом до Державної реєстраційної служби України, яким просило визнати протиправним рішення відповідач про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В. № 2582628 від 25.05.2013 р.) та скасувати це рішення; зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію та видати свідоцтво про право приватної власності ПАТ "Укргазвидобування" на єдиний майновий комплекс, що розташований за адресою: вул. Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське, Балаклійського району Харківської області, і надати витяг з державного реєстру прав.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014року у справі №820/13983/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій виходили з недоведеності позивачем своїх вимог, оскільки Державна реєстраційна служба України, приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, діяла підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ПАТ "Укргазвидобування" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм статей 104, 108, 115 Цивільного кодексу України, статті 12 Закону України «Про господарські товариства», статті 85 Господарського кодексу України, просить вищезазначені судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Державна реєстраційна служба України подала до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому наголошувала на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просила залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 360-р "Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 18.07.2012 року було прийнято наказ № 529 "Про реорганізацію Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", яким вирішено припинити діяльність Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом її реорганізації - перетворення у ПАТ "Укргазвидобування".

27.04.2013 року позивачем подано заяву із додатками про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на єдиний майновий комплекс, що розташований за адресою: вул. Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське, Балаклійського району Харківської області, з відповідними позначками: вид реєстрації - перехід, форма власності - приватна.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області 16.05.2013 року прийнято рішення №2292822 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно з п. 13 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703 (далі по тексту Порядок, чинний на час виникнення спірних правовідносин) у зв'язку з відсутністю документів що підтверджують право власності на майно за попереднім правонабувачем - на об'єкти, згідно наданих технічних паспортів.

25.05.2013 року державним реєстратором прийнято рішення №2582628 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень згідно зі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п. 16, 23 Порядку у зв'язку з неподанням документів, зазначених у рішенні № 2292822.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

За приписами частини 3 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно пункту 26 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

У відповідності до пункту 12 Порядку, під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно п. 27 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Пунктом 4 частини 1, частиною 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено , що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Підставою для прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію права власності є подання документів, які підтверджують виникнення, перехід або припинення такого права.

Державним реєстратором законно та обґрунтована була заявлена вимога до позивача про надання документів, що підтверджують право власності на майно за попереднім правонабувачем - Дочірньою компанією "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Документи в підтвердження права власності на єдиний майновий комплекс що розташований за адресою вул. Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське, Балаклійського району Харківської області, позивачем надано не було.

За таких обставин передавальний акт від 30.10.2012 року не може бути підставою набуття ПАТ "Укргазвидобування" права приватної власності на вищезгадані нежитлові будівлі.

Вищезазначений акт не є документом, що підтверджує перехід права власності на майно у розумінні пункту 27 Порядку, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Тому відповідачем правомірно відмовлено ПАТ "Укргазвидобування" у державній реєстрації відповідного права на підставі пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно на підставі підпункту 2 пункту 51 Порядку 703 позивачу, окрім документів, що зазначені у пунктах 27 - 29 і 31 цього Порядку, необхідно було подати до державного реєстратора додаткові документи, а саме передавальний акт та документ, що підтверджує факт передачі такого майна ПАТ "Укргазвидобування".

З наданого позивачем передавального акту не вбачається, яке саме нерухоме майно було передано позивачеві, у зв'язку з чим неможливо встановити, чи входить єдиний майновий комплекс, який розташований за адресою: вул. Промислова, буд. 2, с. П'ятигірське, Балаклійського району Харківської області, до переліку активів, що передаються за даним актом.

Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на розшифровку Передавального акту колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає безпідставними, оскільки така розшифровка не надавалась державному реєстратору разом із заявами про проведення державної реєстрації, тому не могла бути врахована при прийнятті спірних рішень про відмову у проведенні державної реєстрації права на нерухоме майно.

В обґрунтування касаційної скарги ПАТ "Укргазвидобування" фактично покладені доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів у справі та не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що адміністративними судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" - відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №820/13983/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: