Справа № 825/231/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2015 р. м. Київ К/800/63255/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Загороднього А.Ф.,
суддів Білуги С.В.,
Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про перерахунок грошової допомоги при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про перерахунок грошової допомоги при звільненні.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 протиправними та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».

У касаційні скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас на підставі пункту «г» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів у разі неможливості використання на службі). На момент звільнення, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби, із розрахунку 25 календарних років.

Позивачу при звільненні виплачена одноразова грошова допомога, передбачена наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, із розрахунку 25 календарних років без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, із змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 161.

Відповідно до положень частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно положень частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» установлено, що з 1 жовтня 2010 року встановлено військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Підпунктом 2.3 пункту 2 Інструкції про розмірі і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595, встановлено розмір винагороди військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу у військових частинах, установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), на підприємствах і в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище, а в пункті 5 визначено, що винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Підставою для видання наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) про виплату винагороди військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу в установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), на підприємствах і в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище, є витяги з журналів хронометражу польотів або копії польотних листів про здійснення польотів за планами бойової (навчально-льотної) підготовки, а також витяги з льотної книжки військовослужбовця.

Таким чином, колегія суддів вважає, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 та Інструкцією про розмірі і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України від 15 листопада 2010 року № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2014 року № 21-473а14.

З огляду на викладене та враховуючи, що судами повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, але неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про перерахунок грошової допомоги при звільненні - скасувати.

Ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про перерахунок грошової допомоги при звільненні відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: А.Ф. Загородній С.В. Білуга М.М. Заїка