Справа № 212/8236/14-а (2-а/212/202/14)
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 рокусправа № 212/8236/14-а (2-а/212/202/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» про зарахування часу у пільговий трудовий стаж, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та уточнивши позовні вимоги просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до загального стажу роботи періоду з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року та не призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача оформлене у вигляді протоколу № 11 від 29.05.2014 року про відмову у призначенні йому пенсії незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати відповідача зарахувати до загального стажу роботи періоду його роботи з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснивши нарахування та виплату пенсії з 16.05.2014 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови зарахування до загального трудового стажу часу відбування ОСОБА_1 покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи у період з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року;

- зобов'язано відповідача при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу зарахувати в його загальний стаж роботи час відбування покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи у період з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині задоволення позовних вимог, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вироком Криворізького народного суду від 23.01.1990 року, ОСОБА_1 було визнано винним та засуджено до двох років виправних робіт, з утриманням щомісячно 20 відсотків заробітної плати в дохід держави.

Позивач відбував покарання у період з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року у вигляді виправних робіт, працюючи за своїм місцем роботи у ПАТ «Кривбасзалізрудком» ш. «Октябрьська» на посаді прохідника на підземних роботах по видобутку руди з повним робочим днем.

16 травня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом № 6779/07/18 від 03.06.2014 року позивача було повідомлено про те, що він не має права на пенсію передбачену ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки період роботи з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року не зараховується до пільгового стажу у зв'язку з чим пільговий стаж складає 23 роки 4 місяці 21 день при необхідному стажі 25 років. Також у даному листі було зазначено, що вказаний період роботи не може бути зараховано до загального та пільгового стажу, оскільки відсутнє рішення суду про такий залік.

Позивач з таким рішенням не погодився, що й стало підставою для звернення до суду.

Частиною третьою статті 42 Кримінально-виконавчого кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, встановлено, що час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Схожі положення містились і у нормі частини третьої статті 95 Виправно-трудового кодексу України, який діяв під час відбування позивачем покарання, відповідно до яких час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Враховуючи те, що звернення позивача із заявою про призначення пенсії відбулося на час дії Кримінально-виконавчого кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на зарахування до загального трудового стажу позивача періоду відбування ним покарання у вигляді виправних робіт з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року без судового рішення про таке зарахування.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують такого висновку суду першої інстанції.

Що стосується висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Аналіз даної статті свідчить, що необхідною умовою для призначення пенсії є наявність стажу на зазначених роботах не менше 25 років.

Враховуючи період роботи з 23.03.1990 року по 28.03.1992 року позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії мав необхідний стаж понад 25 років, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією трудової книжки, довідками та наказом (а.с. 6-15).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у призначенні пенсії.

За таких обставин апеляційний вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд, -

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області оформлене у вигляді протоколу № 11 від 29.05.2014 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської призначити пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснивши нарахування та виплату пенсії з 16.05.2014 року.

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 18 лютого 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Помічник судді Д.С. Яловий