Справа № 817/3771/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"18" лютого 2015 р. Справа № 817/3771/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" грудня 2014 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Сарненської міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області та з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправною та скасувати Вимогу Сарненської об'єднаної державної податкова інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) № від 01.09.2014 року в сумі 103724, 61 грн.; визнати протиправним та скасувати Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.09.2014 року в сумі 5186, 23 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано Вимогу Сарненської об'єднаної державної податкова інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) № від 01.09.2014 року в сумі 103724, 61 грн.

Визнано протиправним та скасовано Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.09.2014 року в сумі 5186, 23 грн.

Присуджено на користь позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 482, 70 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив про неправильне визначення платником податків і зборів розміру єдиного внеску. Вважає прийняті податковим органом за наслідками проведеної перевірки Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 01.09.2014 року в сумі 103724,61 грн. та Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.09.2014 року в сумі 5186, 23 грн. правомірними.

Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, Сарненською МДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по дотриманню законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 p., виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 p., виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 p. по 31.12.2013р, про що складений акт № 420/17/НОМЕР_3 від 01 вересня 2014 року.

Перевіркою встановлено неправильне визначення платником податків і зборів розміру єдиного внеску.

На підставі складеного акту перевірки, податковим органом було прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.09.2014 року, яким, з посиланням на п.2 ст.6, п.1 ст.7, п.3 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI застосовано до платника штрафні санкцій в сумі 5313,96 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, вказане рішення залишено без задоволення.

На підставі складеного акту перевірки, було прийнято Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 01.09.2014 року, якою і вимагається до сплати суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 106279,19 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.6 п.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон "Про ЄСВ") недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.4 ст.4 Закону "Про ЄСВ", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Єдиний внесок, відповідно до п.п.2 п.1 ст.7 Закону "Про ЄСВ" нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) ст.4 цього Закону - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, встановлений ст.177 Податкового кодексу України (ПК України).

У п. 177.2 ст.177 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування фізичних осіб - підприємців є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. При цьому, згідно до п. 177.3 вказаної статті, для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п.164.1.3 п.164. ст.164 ПК України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Згідно п.3 ст.7 Закону "Про ЄСВ", нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Тим самим, платник єдиного внеску - фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування повинен визначати суму доходу (прибутку) за місяць і на підставі цього визначати суму єдиного внеску. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток, який оподатковується податком на доходи фізичних осіб - ПДФО) і не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Отже, для визначення розміру єдиного внеску, податковий орган повинен визначити базу нарахування єдиного внеску за кожний місяць окремо.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що під час проведення перевірки, цього зроблено не було.

Так, у таблицях щодо результатів перевірки суми єдиного внеску ФОП ОСОБА_5 за 2012 рік та 2013 рік (сторінки 17-18 акту перевірки) у графах "сума чистого доходу" проставлені дані, які не мають жодного відношення до отриманого доходу (прибутку, що підлягає оподаткуванням ПДФО) позивачем за відповідні місяці 2012 та 2013 років.

Як встановлено судом, під час перевірки у податкового органу не було зауважень щодо відображення даних у книзі обліку доходів та витрат. Тим самим, всі суми витрат та доходів, які були здійснені та отримані позивачем, та підтверджуються відповідними первинними документами, зафіксовані у книзі обліку доходів та витрат за 2012 та 2013 роки.

З даних книги обліку доходів та витрат за 2012 рік видно, що: у січні 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 28852,30 грн. (Доход мінус витрати, або 165205,09 грн. - 136352,79 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 34324,33 грн.; у лютому 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 34315,66 грн. (Доход мінус витрати, або 113978,74 грн. - 79663,08 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 23681 грн.; у березні 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 98110,13 грн. (Доход мінус витрати, або 200694,59 грн. - 102584,46 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 41697,91 грн.; у квітні 2012 року позивачем дохід не було отримано (прибуток, що оподатковується ПДФО) (Доход мінус витрати, або 104886,49 грн. - 125728,78 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 21792,06 грн.; у травні 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 26934,99 грн. (Доход мінус витрати, або 123711,71 грн. - 96776,72 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 25703,33 грн.; у червні 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 3350,44 грн. (Доход мінус витрати, або 100849,37 грн. - 97498,93 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 20953,28 грн.; у липні 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 50021,13 грн. (Доход мінус витрати, або 107414,81 грн. - 57393,68 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 22317,36 грн.; у серпні 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 41046,84 грн. (Доход мінус витрати, або 118885,41 грн. - 77838,57 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 24700,58 грн.; у вересні 2012 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 18816,64 грн. (Доход мінус витрати, або 114596,40 грн. - 95779,76 грн.), натомість ревізорами вказана сума2 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З даних книги обліку доходів та витрат за 2013 рік видно, що у січні 2013 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 2170,36 грн. (Доход мінус витрати, або 104596,40 грн. - 102426,04 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 15247,09 грн.; у лютому 2013 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 58370,50 грн. (Доход мінус витрати, або 162481,71 грн. - 104111,21 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 23685,06 грн.; у березні 2013 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 76270,77 грн. (Доход мінус витрати, або 157410,15 грн. - 81139,38 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 22945,86 грн.; у квітні 2013 року позивачем не було отримано доходу (прибуток, що оподатковується ПДФО) (Доход мінус витрати, або 104812,21 грн. - 159599,54 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 15278,58 грн.; у травні 2013 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 75385,18 грн. (Доход мінус витрати, або 103421,43 грн. - 28036,25 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 15075,81 грн.; у червні 2013 року позивачем не було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) (Доход мінус витрати, або 0,00 грн. - 162076,02 грн.), ревізорами вказана правильна сума на рівні 0,00 грн.; у липні 2013 року позивачем було отримано дохід (прибуток, оподатковується ПДФО) на рівні 132835,82 грн., з врахуванням суми 18000,00 грн. доходу, що була донарахована відповідачем під час перевірки (Доход мінус витрати, або 226409,48 грн. - 93573,66 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 33003,93 грн.; у серпні 2013 року позивачем було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) на рівні 81118,64 грн. (Доход мінус витрати, або 212155,16 грн. - 131036,52 грн.), натомість ревізорами вказана сума на рівні 30926,11 грн.; у вересні 2013 року позивачем не було отримано дохід (прибуток, що оподатковується ПДФО) (Доход мінус витрати, або 0,00 грн. - 73248,2 цього Кодексу.

Вказані обставини підтверджені наданими суду копіями платіжних доручень про перерахування сум єдиного внеску за найманих працівників, копіями платіжних доручень про перерахування єдиного внеску за 2012 та 2013 роки та відповідними копіями податкових декларацій про майновий стан позивача за 2012 та 2013 роки (а.с.242-250 т.1 -а.с.1-57 т.2).

Крім того, згідно п.п.6 п. 1 ст. Закону "Про ЄСВ", недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.6.3. п. IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 року за № 1622/24154, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, у тому числі, у випадку якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті.

Встановлено, що позивач не отримував жодних повідомлень-розрахунків, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті.

В порушення вимог п.п.2.3.2.2 п.п.2.3.2 п.2.3 Розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року за № 395 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 року за № 607/23139 (Порядок № 395), ревізорами у акті перевірки вказані невідомі суми доходу (прибутку) платника податків за місяці, на підставі чого невірно визначено суми єдиного внеску.

Крім того акт перевірки №420/17/НОМЕР_3 від 01 вересня 2014 року не може бути підставою для збільшення суми єдиного внеску, оскільки у ньому не міститься жодних доказів заниження позивачем бази нарахування єдиним внеском.

Відповідач відповідно до ст. 71 КАС України не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про скасування Вимоги Сарненської ОДПІ № від 01.09.2014 року про сплату боргу в сумі 103724, 61 грн. та Рішення № від 01.09.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 5186, 23 грн. , з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "20" лютого 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Сарненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул.Широка,18,м.Сарни,Рівненська область,34500

- ,