Справа № 814/1318/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

10 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1318/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Лук'янчук О.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Южноукраїнської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Южноукраїнський комбінат харчування" до Южноукраїнської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області по скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2014 року №.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перевіряючі дійшли хибних висновків щодо завищення податкового кредиту у перевіряємому періоді, що був сформований за рахунок господарських операцій з контрагентами ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» оскільки реальність та товарність господарських операцій, здійснених з вищезазначеними контрагентами підтверджуються наданими перевіряючим документами первинного бухгалтерського обліку в повному обсязі під час проведення перевірки.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року позов - задоволено. Скасовано податкове повідомлення рішення Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївській області від 24.01.2014 року №. Повернуто з Державного бюджету України на користь ПП "Южноукраїнський комбінат харчування" судовий збір у сумі 1 934 грн.

В апеляційній скарзі Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ДПІ з 02.12.2013 по 13.12.2013 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» щодо правомірності формування податкового кредиту з ТОВ «ТК-Веста» за період січень-червень 2013 року, ТОВ «ПРОФ-Трейд» за період березень-квітень 2013 року, липень-серпень 2013 року та формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 1 та 2 квартал 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення ст.ст. 203, 215, 228,662,655, 656 ЦК України в частині недодержання правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» при придбанні товарів; безпідставне завищення дозволеного податкового кредиту в податкових деклараціях в розмірі ПДВ 644 663,34 грн., чим занижено ПДВ на вказану суму. Вказані порушення зафіксовано в Акті перевірки №43/22-01/36230520 від 20.12.2013 року.

На підставі акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 966 994,50 грн., з яких 644 663,00 грн. - за основним платежем, 322 331,50 грн. - за штрафними санкціями.

Перевіряючі дійшли до таких висновків з оглядом на наступне:

Як вбачається з Акту перевірки, позивачем у перевіряємий період були укладені договори поставки з контрагентами-постачальниками ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд». Однак, на думку перевіряючих, господарські операції, здійснені на виконання укладених договорів, не спрямовані на настання правових наслідків, оскільки Актами ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 12.11.2013 року №116/14-04-22-02/38396318 та від 13.11.2013 року №118/14-04-02/32283867 встановлено, що ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» здійснювали безтоварні операції з контрагентами по ланцюгу постачання, спрямовані на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового зобов'язання та податкового кредиту. Показники податкової звітності підприємств свідчать про відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів тощо. Крім того, ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» не знаходяться за місцезнаходженням. Враховуючи викладене, та те, позивачем під час перевірки не надано оформлених належним чином первинних документів, які б свідчили про поставку товарів, перевіркою встановлено відсутність реальності здійснення госодпраських операцій між ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» та ТОВ «ТК-Веста», ТОВ «Проф-Трейд».

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки відносно позивача щодо порушення ним податкового законодавства є безпідставними, податкове повідомлення-рішення є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового Кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В апеляційній скарзі Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївській області вказується, що згідно матеріалів перевірок інших податкових органів, контрагенти позивача - ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» здійснювали безтоварні операції з контрагентами по ланцюгу постачання,які не мають необхідних умов для здійснення господарської діяльності,не знаходяться за місцем знаходження. Крім того апелянт зазначає,що позивачем не надано до перевірки необхідних належним чином оформлених документів на підтвердження поставки товарів від вказаних контрагентів. На підставі викладеного апелянт вважав прийняте ним податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 966 994,50 грн., з яких 644 663 грн. - за основним платежем, 322 331,50 грн. - за штрафними санкціями - правомірним, просив скасувати постанову суду першої інстанції,прийняти нову постанову,якою відмовити в задоволенні позову ПП «Южноукраїнський комбінат харчування».

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту встановлений ст. 198 ПК України.

Відповідно п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податків за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до складу податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, який відповідно до КВЕД займається організацією харчування населення, торгівлею харчовими продуктами, напоями, у перевіряємий період були укладені договори поставки з контрагентами-постачальниками з ТОВ « ТК-Веста» від 03.01.2013р, №03/01 ТОВ «Проф-Трейд» від 22.01.2013р. №22/01.

За рахунок виконання вищевказаних договорів ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» сформовано податковий кредит в податкових деклараціях в розмірі ПДВ 644 663,34 грн.

Відповідно п.198.6. ст. 198 цього ж Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Статтею 201 ПК України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України). Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби. У разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених ст. 197 цього розділу, у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідний пункт та/або підпункт ст. 197 цього Кодексу. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції.

За відсутністю факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарської діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

У ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містяться вимоги до первинних документів, зокрема вони повинні бути складені під час здійснення господарських, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати таки обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п.2.1.,2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

З матеріалів справи вбачається, що згідно до умов зазначених договорів, постачальники (ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд») зобов'язуються систематично постачати товари народного споживання,при цьому,номенклатура, кількість та ціна товару визначається при кожній поставці на підставі заявки узгодженої з постачальником, яка передається в усній формі за допомогою засобів зв'язку і вказується в видатковій накладній. Постачання товарів здійснюється зі складу постачальника, автотранспортом покупця.

На виконання вищезазначених договорів з ТОВ «ТК-Веста» від 03.01.2013р та №03/01 ТОВ «Проф-Трейд» від 22.01.2013р. №22/01., позивачем надано до суду належним чином складені та підписані копії первинних та інші бухгалтерськіх документів, а саме: податкові накладні, видаткові накладні, реєстри виданих та отриманих податкових накладних тощо,подорожні листи, накази про відрядження,посвідчення про відрядження, заявки,договори поставки, договори оренди державного нерухомого майна, договори оренди комунального майна, договори на організацію лікувально-профілактичного харчування, договори на оренду транспортних засобів, відомості аналітичного обліку розрахунків з січня по серпень 2013 року, платіжні доручення, оборотні відомості, матеріальний звіт.

Крім того, під час апеляційного провадження на підтвердження отримання продукції від ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» позивачем надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію ТОВ «Проф-Трейд» та відсутність інформації щодо його ліквідування, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію ТОВ «ТК-Веста» та відсутність інформації щодо його ліквідування,акт взаємних розрахунків між ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» та ТОВ « ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» про підтвердження взаємних розрахунків; експертні висновки з сертифікатами якості про якість поставленої продукції,наданої вищевказаними контрагентами;заявки на поставку продукції, відповідно до яких постачальники формували необхідну продукцію; платіжні доручення відповідно до яких ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» частково розраховувалось за отриману продукцію; журнал реєстрації відряджень з інформацією про відрядження водіїв та експедиторів за продукцією, матеріальний звіт експедитора про рух матеріальних цінностей.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, продукція придбана у ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» зі складів надходила у виробництво. В результаті виробничого процесу отримана продукція у вигляді готових страв, потрапляла у продаж. Також придбана продукція була об'єктам соцкультпобуту ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК «Енергоатом». В бухгалтерському обліку операції з продажу продукції відображено по рахунку № 361 «Розрахунки з замовниками».

Проаналізувавши надані позивачем суду первинні документи, колегія суддів вважає, що вони оформлені належним чином відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що дані первинні документи підтверджують правомірність формування сум податкового кредиту по операціям позивача з вищевказаними його контрагентами, а також реальність здійснення вказаних операцій.

Що стосується доводів апелянта відносно неправильності формування позивачем податкового кредиту з посиланням на неможливість вищевказаних контрагентів здійснювати підприємницьку діяльність у зв'язку з відсутністю матеріальних та трудових ресурсів, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими спростовуються вищевказаними матеріалами справи. При цьому колегія суддів вважає, що в залежності від специфіки виду діяльності підприємство, у разі виникнення такої потреби, може залучити до виконання роботи інших осіб з наявними ресурсами визначеного обсягу і структури.

Відсутність за місцезнаходженням контрагентів позивача - ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд», на думку колегії суддів, також не може бути підставою для висновку про неправомірність формування податкового кредиту позивачем, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення законодавства його контрагентами.

Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови для цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що грошове зобов'язання з податку на додану вартість та податковий кредит, що винили з правовідносин позивача з ТОВ «ТК-Веста» та ТОВ «Проф-Трейд» за перевіряємий період сформовані правильно.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2014 року, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 966 994,50 грн., з яких 644 663 грн. - за основним платежем, 322 331,50 грн. - за штрафними санкціями прийнято Южноукраїнською ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області протиправно, а тому підлягають скасуванню.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Южноукраїнської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: О.В. Яковлєв