Справа № 755/28095/14-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії за віком як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), в тому числі матеріальної допомоги для оздоровлення, та здійснювати виплату пенсії з 14.03.2014 року.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 05.10.2004 року з врахуванням загального страхового стажу роботи 36 років 6 місяців 29 дні, з них стаж державної служби становить 12 років 3 місяці 3 дні.

15 вересня 2014 року та 18 листопада 2014 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва з проханням перерахунку її пенсії згідно Закону України «Про державну службу», а саме обчислити пенсію з урахуванням інших виплат, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація.

Листом № 473/09/5-470 від 16.09.2014 року та № 11990/05 від 20 листопада 2014 року звернення позивача розглянуте Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва та відмовлено провести перерахунок пенсії, із зазначенням того, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не входять до складу заробітної плати державного службовця та є разовою виплатою.

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 33 ч. 2 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, отримувані державним службовцем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Тому, враховуючи наявну в матеріалах справи довідку про заробітну плату, згідно до якої єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування нараховувався на всі виплати, отримані позивачем за місцем роботи, у тому числі й, на: матеріальну допомогу на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, неврахування при обчислені пенсії позивача, зазначених видів, призвело до неправильного розрахунку і нарахування пенсії позивачу, що свідчить про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо відмови позивачу у проведені перерахунку пенсії та необхідність зобов'язання останнього провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням складових заробітної плати, що зазначені в графі «Інші виплати».

Посилання апелянта на дату видачі довідки 23.09.2014 року про складові зарплати позивачки як на підставу наявності доказів щодо отримання позивачкою матеріальної допомоги, а також на звернення позивачки до пенсійного органу про перерахунок пенсії 19.09.2014 року, колегія суддів не приймає до уваги.

Із матеріалів справи вбачається, що право на пенсію у позивачки виникло в 2004 році, пенсія їй була обчислена та виплачується з 2004 року. У довідці від 04.10.2004 року зазначено дані про отримання позивачкою матеріальної допомоги. Право на врахування матеріальної допомоги під час обчислення пенсії виникло у позивачки з набранням чинності Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", відповідно до ст. 41 якого до виплат, що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії належить, зокрема суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески.

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції врахував вищезазначені норми Законів та зобов'язав відповідача провести перерахунок та виплату пенсію позивачці з 14.03.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія , -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районні м. Києва залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 18 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.