Справа № 2а-11205/12/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Київ К/800/1829/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012

у справі № 2а-11205/12/2670

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД»

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби,

Державної податкової служби України,

про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.09.2012 задоволено позовні вимоги Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» (надалі - позивач, Підприємство з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД») до Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби (надалі - відповідач 1, ДПІ у м. Сумах Сумської області ДПС), Державної податкової служби (надалі - відповідач 2, ДПС) про скасування податкового повідомлення - рішення від 29.05.2012 № /18386, рішення про результати розгляду скарги від 06.08.2012 № 22/0/61-12/10-2215.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 скасовано постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення від 29.05.2012 №/18386 та прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині постанову залишено без змін.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач не надав письмових заперечень на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

Крім того, відповідачем 2 - Державною податковою службою України, було заявлено клопотання про заміну сторони правонаступником у зв'язку з утворенням Міністерства доходів і зборів України, проведенням державної реєстрації та переданням Міністерству на підставі розпорядження КМ України від 20.03.2013 № 166-р повноважень та функції ДПС України та ДМС України на Міністерство доходів і зборів України.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене та надані докази перейменування відповідача 2, судова колегія вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.02.2001 між Підприємством з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» (орендар) та Сумською міською радою (орендодавець) укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого останній на підставі рішення Сумської міської ради від 27.09.2000 «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям та громадянам» надає в платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Червона площа, 15а. Земельна ділянка надається в оренду з метою несільськогосподарського використання під розміщення ресторану (громадське харчування).

Договір укладено на строк оренди земельної ділянки, визначений рішенням Сумської міської ради від 27 вересня 2000 року "Про припинення та перехід права користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям та громадянам" терміном до 25 квітня 2024 року.

Умовами договору оренди земельної ділянки від 15.01.2001 передбачена щомісячна орендна плата, що становить 1,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Грошова оцінка земельної ділянки, відповідно до довідки № 324 від 12.12.2000, виданої Сумським міським управлінням земельних ресурсів, складає 1496448,00 грн.

Договором передбачено, що його умови зберігають чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття ним чинності законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені цим договором. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

В результаті камеральної перевірки платника податків - Підприємством з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» з питань дотримання податкового законодавства по декларуванню орендної плати за 2012 рік, ДПІ у м. Сумах ДПС складено акт від 17.05.2012 №914/152/23744453, в якому встановлено порушення п. 5 ст. 288 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податкового зобов'язання по орендній платі на 5585,94 грн.

Висновки податкового органу обумовлено тим, що в поданому позивачем розрахунку по орендній платі за земельну ділянку, яка використовується останнім на підставі договору оренди, зобов'язання по орендній платі розраховувались в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тоді як ці розрахунки після вступу в дію Податкового кодексу України мали були проведені в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2012 № /18386, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб на 5585,94 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2792,97 грн.

Зазначене податкове повідомлення - рішення позивачем було оскаржено в адміністративному порядку до ДПС в Сумській області та до ДПС України; за наслідками розгляду скарг останніми прийняті рішення про результаті розгляду скарги від 27.06.2012 № 8725/10/10-105/189 та від 06.08.2012 №22/0/61-12/10-2215, якими податкове повідомлення - рішення від 29.05.2012 № /18386 залишено без змін, а скарги без задоволення.

Переглянувши судове рішення у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Починаючи з 01.01.2011, законодавець систематизував правила адміністрування земельного податку та орендної плати за землю, як обов'язкового платежу, в розділі ХІІІ Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу).

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до норм Податкового кодексу України, річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної і комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, тобто, не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу.

Таким чином, річна сума платежу орендної плати за землю не може бути меншою розміру, визначеного пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, а саме - трикратного розміру земельного податку.

Оскільки плату за землю у формі орендної плати за землі комунальної та державної власності віднесено Верховною Радою України до загальнодержавних податків і зборів згідно переліку статті 9 Податкового кодексу України, логічним завершенням аналізу наведених правових норм є висновок про те, що розмір орендної плати за вказані ділянки є нормативно-регульованою ціною із визначеними мінімальною та максимальною межами. Тобто, починаючи з 01.01.2011, на адміністрування орендної плати та відносини, що виникають при оренді земельної ділянки комунальної та державної власності, поширюються приписи Податкового кодексу України з усіма правилами обрахування орендної плати та наслідками недотримання порядку нарахування та справляння даного обов'язкового платежу.

Тобто, з 01.01.2011 мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3 % від їх грошової оцінки.

Зважаючи на законодавче закріплення мінімального та максимального розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що після набрання чинності Податковим кодексом України позивач мав самостійно перерахувати розмір орендної плати на поточний 2011 рік з урахуванням обмежень, визначених пп. 288.5.1 та пп. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що внаслідок недотримання Підприємством з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» наведених норм законодавства відповідачем 1 було правомірно винесено податкове повідомлення-рішення, яке не підлягає скасуванню.

Судова колегія Вищого адміністративного суду не погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, щодо залишення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2012 без змін в частині скасування рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 06.08.2012 № 22/0/61-12/10-2215 з підстав не оскарження останнього відповідачем 2.

Вказаним рішенням залишено без змін податкове повідомлення-рішення № /18386 від 29.05.2012, яке є законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм податкового законодавства. Рішення податкових органів є ідентичними за змістом та охоплюють коло питань, які були предметом оскарження та розгляду як за первинною, так і за повторною скаргою, а тому підлягають залишенню без змін, а позовні вимоги - залишенню без задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 55, 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Здійснити процесуальне правонаступництво та замінити Державну податкову службу України на Міністерство доходів і зборів України.

2. Касаційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» залишити без задоволення.

3. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 у справі № 2а-11205/12/2670 залишити без змін.

4. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева
(підпис) Т.М. Шипуліна