Справа № 822/3011/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" лютого 2015 р. м. Київ К/800/59872/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Загороднього А.Ф.,
суддів Білуги С.В.,
Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Південного оперативного командування на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного оперативного командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності і наказу протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного оперативного командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності і наказу протиправними та зобов`язання призначити та провести виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 100% місячного грошового забезпечення з 07 червня 2013 року по 15 липня 2013 року, з проведенням відповідних записів у розрахунок грошового забезпечення при звільненні.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним наказ командувача ордена Червоного Прапора Південного оперативного командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 липня 2013 року №153 «Про виплату військовослужбовцям Південного оперативного командування грошової премії та винагороди за червень 2013 року» в частині 1 пункті 7 щодо виплати генерал-майору ОСОБА_1 грошової винагороди в розмірі 100% місячного грошового забезпечення по 07 червня 2013 року. Зобов`язано командувача ордена Червоного Прапора Південного оперативного командування Сухопутних військ Збройних Сил України призначити та провести виплату генерал-майору ОСОБА_1 , військовому комісару військового комісаріату АР Крим додаткову грошову винагороду в розмірі 100% місячного грошового забезпечення з 08 червня 2013 року по 30 червня 2013 року, з проведенням відповідних записів у розрахунок грошового забезпечення при звільненні. В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, Південне оперативне командування, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, вбачає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті рішення, і тому вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді військового комісара військового комісаріату Автономної Республіки Крим.

Наказом Міністра оборони України від 28 травня 2013 року № 144 генерал - майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас згідно часини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за пунктом «б» (за станом здоров`я).

27 травня 2013 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командувача Південного оперативного командування про направлення його у чергову відпустку з 03 червня 2013 року.

Рішенням від 29 травня 2013 року вирішено надати позивачу відпустку після здачі справ та посади військового комісара військового комісаріату Автономної Республіки Крим.

07 червня 2013 року складено та затверджено акти прийому - передачі справ та посади військового комісара військового комісаріату Автономної Республіки Крим та видано наказ від 07 червня 2013 року № 124 «Про результати роботи комісії по передачі справ та посади військового комісара військового комісаріату Автономної Республіки Крим», пунктом 1 цього наказу визначено: вважати, що генерал - майор ОСОБА_1 справи та посаду військового комісара військового комісаріату Автономної Республіки Крим здав 07 червня 2013 року, а пунктом 2 вважати, що полковник ОСОБА_2 справи та посаду військового комісара військового комісаріату Автономної Республіки Крим прийняв 07 червня 2014 року.

Наказом військового комісара військового комісаріату АР Крим від 07 червня 2013 №116 позивачу була надана друга частина чергової відпустки терміном 25 календарних днів з 08 червня 2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктом 30.4 розділу 30 наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» вказано, що розмір грошової допомоги визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день вибуття в щорічну основну відпустку (з урахуванням пункту 30.2 Інструкції - військовослужбовцям, яким на їх бажання щорічна основна відпустка надається частинами, грошова допомога на оздоровлення надається на їх бажання під час вибуття у першу чи другу частину відпустки).

Під час виплати зазначеної допомоги військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день вибуття у щорічну основну відпустку звільнені від посад, до розрахунку беруться посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами, що ними займалися.

Пунктом 38.6 цієї Інструкції передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 4 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди окремим категоріям військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України 15 листопада 2010 року № 595, виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про призначення, та припиняється з дня, наступного за днем звільнення від обов`язків за посадою.

З огляду на те, що виплата винагороди позивачу припинилася з 08 червня 2013 року, тобто, з наступного дня коли ОСОБА_1 здав справи та посаду військового комісара військового комісаріату Автономної Республіки Крим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, при прийнятті оскаржуваних наказів, діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи приписи статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції рахує за необхідне скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Південного оперативного командування задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року скасувати, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного оперативного командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності і наказу протиправними та зобов`язання вчинити дії, залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді С.В. Білуга

М.М. Заїка