Справа № 691/381/14-а (2-а/691/15/14)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/51937/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Штульман І.В.,

здійснивши попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області (далі - УПФ) про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за касаційною скаргою позивача на судові рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2014 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив:

визнати неправомірними дії УПФ щодо відмови в перерахунку і виплаті йому з 1 січня 2012 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із заробітної плати працюючого судді Городищенського районного суду Черкаської області, обчисленої за статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

зобов'язати відповідача: здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді районного суду, починаючи з 1 січня 2012 року по 1 січня 2013 року, без відрахування податків та обмеження максимального розміру, передбаченого Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»; нарахувати і виплатити різницю між перерахованим та фактично виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці за вказаний період.

Посилався на незаконність дій відповідача щодо відмови в перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2014 року позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Київський апеляційний адміністративний суд своїм рішенням від 10 вересня 2014 року ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.

У касаційні скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати з направлення справи для продовження розгляду. Зазначає, що строк звернення до адміністративного суду ним не пропущено.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду і підстав до визнання причин пропуску строку поважними немає.

Висновок суду відповідає дійсним обставинам справи та нормам процесуального права.

Строки звернення до адміністративного суду визначені статтею 99 КАС України.

Відповідно до положень частин першої та другої цієї норми, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цими Кодексом або іншими законом.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, зокрема зміст позовної заяви, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом у березні 2014 року. При цьому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку довічного грошового утримання за період з січня 2012 року по січень 2013 року.

Виходячи зі змісту позову та частини другої статті 99 КАС України, позивачем порушено строки звернення до адміністративного суду.

Про порушене право позивач міг дізнатися з рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 вересня 2013 року, яким визнано неправомірними дії УПФ про відмову в перерахунку та виплаті довічного грошового утримання з 01.01.2013 року.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, рішення судів попередніх інстанцій про залишення позовної заяви без розгляду, є законними і обґрунтованими.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати, що рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Обчислення строків звернення до суду здійснюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому значення мають обставини, які підтверджують обізнаність особи про порушення прав, свобод або інтересів, а не повідомлення суб'єкта владних повноважень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а судові рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2014 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: