Справа № 2а-13373/12/2670
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Київ К/800/20270/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Адвокатського об'єднання "Інвікта"

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2012

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013

у справі № 2а-13373/12/2670

за позовом Адвокатського об'єднання "Інвікта"

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2012, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013, відмовлено в задоволенні адміністративного позову про визнання незаконною відмови відповідача надати АО "Інвікта" інформацію стосовно того: чи проводилась податкова перевірка результатів здійснення господарської діяльності ТОВ "Геніус" за період з 01.09.2007 по 31.10.2007; визнання незаконною відмови відповідача надати АО "Інвікта" копію акта перевірки результатів здійснення господарської діяльності ТОВ "Геніус" за період з 01.09.2007 по 31.10.2007; зобов'язання відповідача надати АО "Інвікта" інформацію стосовно того: чи проводилась податкова перевірка результатів здійснення господарської діяльності ТОВ "Геніус" за період з 01.09.2007 по 31.10.2007; зобов'язання відповідача надати АО "Інвікта" копію акта перевірки результатів здійснення господарської діяльності ТОВ "Геніус" за період з 01.09.2007 по 31.10.2007.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що адвокатом ОСОБА_2, на підставі пунктів 1, 7 частини першої статті 20, статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", 10.09.2012 подано до ДПІ у Солом'янському районі м. Києва адвокатський запит від 04.09.2012 № 420-6-2-10, в якому він просив надати відповідь на питання: чи проводилась податкова перевірка результатів здійснення господарської діяльності ТОВ "Геніус" за період з 01.09.2007 по 31.10.2007; та надати копію акта перевірки результатів здійснення господарської діяльності ТОВ "Геніус" за той же період.

За результатами розгляду адвокатського запиту, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва в листі від 14.09.2012 №15163/10/22-709 повідомила про відсутність підстав для надання запитуваної інформації, виходячи з того, що така інформація належить до конфіденційної податкової інформації.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про відмову в задоволенні позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Разом з тим, даним законом передбачено й інші організаційні форми адвокатської діяльності, зокрема - адвокатське об'єднання.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське об'єднання є юридичною особою, створеною шляхом об'єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.

Державна реєстрація адвокатського об'єднання здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Адвокатське об'єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.

Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об'єднання. Від імені адвокатського об'єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об'єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об'єднання.

За наведених обставин, оскільки встановлено, що адвокатський запит був поданий до ДПІ у Солом'янському районі м. Києва від імені адвоката ОСОБА_2, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що доводи позивача про, що відмовою у наданні відповіді на адвокатський запит було порушено права саме Адвокатського об'єднання "Інвікта" є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Однак, позивачем не надано доказів того, що адвоката ОСОБА_2 було уповноважено діяти від імені Адвокатського об'єднання "Інвікта", як цього вимагають норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 N 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 6 даного Закону, інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону N 2939, документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону.

Згідно з п. 63.12 ст. 63 Податкового кодексу України, інформація, що збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Так, Наказом Державної податкової адміністрації України N 34-р від 24.01.2012 затверджено Перелік відомостей, що містять службову інформацію та яким присвоюється гриф обмеження доступу "Для службового користування" в органах державної податкової службі України.

Аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що у випадку, якщо запитувані відомості містять розширену інформацію про суб'єктів господарювання - боржників та суб'єктів господарювання - банкрутів (назва, код, П. І. Б. керівників та засновників), стосовно яких проводяться заходи, направлені на виявлення порушень законодавства та участі у схемах ухилення від сплати податків, така інформація відноситься до інформації "Для службового користування".

Відповідно пп. 21.1.6 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність дій податкового органу щодо відмови в наданні спірної інформації.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Адвокатського об'єднання "Інвікта"- відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль