Справа № П/811/1012/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/1012/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2015 року

справа № П/811/1012/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Новоархангельської центральної районної лікарні про зобов’язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ДФІ в Кіровоградській області звернулась з вищезазначеним адміністративним позовом суду в якому, просила зобов’язати відповідача виконати п. 2.1 листа-вимоги ДФІ в Кіровоградській області від 10.10.2013 року № 04-14/1938 та усунути фінансові порушення на суму 86 970,97 грн., виявлені під час проведення ревізії та відображені в акті ревізії від 19.09.2013 р. №04-10/85.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач не виконує вказану вимогу в добровільному порядку.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ДФІ в Кіровоградській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Новоархангельська центральна районна лікарня просить відмовити у її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 19.08.2013 р. по 16.09.2013 р. посадовими особами Голованівської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Новоархангельської центральної районної лікарні за період з 01.01.2011 р. по 31.07.2013 р., за результатами якої складено акт №04-10/85 від 19.09.2013 р. (а.с.5-13, Т.1). Акт ревізії 23.09.2013 р. підписано головним лікарем Новоархангельської ЦРЛ та головним бухгалтером із запереченнями, за результатами розгляду яких Голованівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією складено висновок від 02.10.2013 р. відповідно до змісту якого заперечення не прийняті.

Ревізією встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, відповідачем порушено п.3 ст.13 Бюджетного кодексу України, пп.17, 22, 23, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. №228 у зв’язку з чим здійснено покриття за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду.

В акті ревізії зазначено, зокрема, що відповідно до форми №4-1м «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги, що надаються бюджетними установами» лікарнею отримано власних надходжень за 2011 рік на загальну суму 35 467,14 грн., у тому числі за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю – 20 539,45 грн., за 2012 рік – 39 458,35 грн., у тому числі за послуги – 24 508,98 грн., за січень – червень 2013 року – 71 236,31 грн., у тому числі за послуги – 23 214,37 грн. Власні надходження Новоархангельської ЦРЛ протягом періоду, що підлягав ревізії, формувалися за рахунок надходжень від послуг, що надаються згідно з функціональними повноваженнями, а саме: проведення попереднього та періодичного медичного огляду водіїв транспортних засобів, з подальшою видачею Медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом (ф №083/о); проведення обов’язкового профілактичного наркологічного та психіатричного оглядів з видачею відповідного сертифіката (ф.№140/о) та медичної довідки (ф. №122-2/о) про проходження таких оглядів; проведення медичного огляду з метою вирішення питання про наявність або відсутність медичних протипоказань для отримання дозволу (ліцензії) на об’єкт дозвільної системи з подальшою видачею медичної довідки (ф.№127/о); здача в оренду приміщень, які знаходяться на балансі лікарні; отримання благодійних внесків, грандів та дарунків. Ревізією встановлено, що протягом 2011 – 2012 років та січня – липня 2013 року кошти, що надійшли від платних послуг та від оренди майна використані відповідачем на придбання медикаментів та перев’язувальних матеріалів, предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, а також на оплату послуг (крім комунальних). Натомість відповідно до відомостей по заробітній платі за ревізійний період заробітна плата лікарів та медичного персоналу задіяного в наданні платних послуг здійснювалася за рахунок коштів загального фонду. Також за рахунок загального фонду проводилися накладні витрати та витрати на комунальні послуги, пов’язані з наданням платних послуг. Відтак ревізією встановлено. що за ревізований період покриття за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду становить 86 970,97 грн., у тому числі за 2011 рік – 19 010,50 грн., за 2012 рік – 35 994,58 грн., за І півріччя 2013 року – 31 965,89 грн.

На підставі акта ревізії №04-10/85 від 19.09.2013 р. Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області надіслано відповідачу листа-вимогу від 10.10.2013 р. №04-14/1938 пунктом 2.1 якого зобов’язано Новоархангельську ЦРЛ до 04.11.2013 р. вжити заходи та повідомити про виконання заходів стосовно забезпечення поновлення видатків загального фонду коштами спеціального фонду в сумі 86 970,97 грн., які виникли в результаті покриття витрат за рахунок коштів загального фонду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Новоархангельською ЦРЛ у періоді, що перевірявся, дотримано вимоги законодавства щодо використання коштів загального та спеціального фондів.

Розглядаючи питання про можливість стягнення матеріальної шкоди, про яку йдеться у пункті 2.1 вимоги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

При цьому оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом пред’явлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Тому цей позов в частині зобов'язання виконати вимоги Інспекції про стягнення шкоди (збитків) задоволенню не підлягає.

За змістом Положення Інспекція наділена правом звернутися до суду у разі, коли підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень з питань збереження і використання активів.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавець надав Інспекції право на таке звернення для забезпечення примусового стягнення незаконно відчужених активів (що є неможливим на підставі самої лише вимоги).

При цьому похідні вимоги Інспекції самі по собі є обов'язковими в силу положень статті 10 Закону № 2939-ХІІ, тому вирішення питання про зобов'язання виконати їх в судовому порядку не є правильним способом захисту порушених прав держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України,суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області – залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Л.М. Нагорна