Справа № 338/1194/14-а
Суддя: Бруновська Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Львів № 876/8862/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Савицької Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

06.08.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести нарахування та виплату позивачу разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2014 року позов задоволено. Суд визнав протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги у неповному обсязі.

Крім того, суд зобов'язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплаченої суми.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права

Апелянт, просить суд, постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2014 року скасувати та прийняти нову якою відмовити в позові.

Особи які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не з'явились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником війни та має право на отримання щорічної разової грошової допомогу до 5 травня згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Як видно з наявної в матеріалах справи довідки Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 1615/01-23 від 24.07.2014 року, позивачу у 2014 році разову грошову допомогу до 5 травня виплачено у розмірі 145,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 21 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» була змінена вищезазначена стаття Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме зазначено, що щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення п. 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» стосовно виплати щорічної разової допомоги.

ч.2 ст.152 Конституції України передбачено, що закони інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У 2014 році зміни до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» станом на час виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня не вносилося.

Таким чином, відповідач у 2014 році повинен був застосовувати законодавство, яке діяло на час проведення відповідних щорічних виплат грошової допомоги до 5 травня, а саме, ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 09.07.2007 року, зокрема, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Право на встановлення у 2014 році розміру разової грошової допомоги до 5 травня надано Кабінету Міністрів України законодавцем не було а тому при виплаті позивачу даної допомоги, відповідач повинен керуватися положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Посилання відповідача, як на правомірність своїх дій, щодо проведення виплати щорічної разової грошової допомоги позивачу відповідно до постанови КМУ від 16.04.2014 р. №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

п. 6 ч.1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Згідно частини четвертої статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, колегія суддів вважає, що за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при здійсненні позивачу нарахування або перерахунку допомоги, застосуванню підлягають положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положення постанови КМ України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідач, провівши виплату щорічної допомоги до 5 травня у 2014 році в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України, діяв всупереч вимогам чинного законодавства.

Покликання апелянта на те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що норми і положення ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік не є переконливими, оскільки зазначені зміни до Закону були внесені лише 31 липня 2014 року (набрали чинності з 03 серпня 2014 року) тобто, після проведених позивачу виплат.

За таких обставин, колегія суддів вважає що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, чинним законодавством передбачено право позивача на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2014 року у справі за № 338/1194/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Н.В. Савицька

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель