Справа № 2п-3614/10
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 61402/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації України на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій неправомірними, скасування наказу та довідки, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової адміністрації України, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просив визнати дії Державної податкової адміністрації України стосовно видачі наказу № 519-о від 27.04.2010 року та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії № 188/05-0 від 30.11.2010 року неправомірними та скасувати вищевказані документи, зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення позивачу виходячи із розмірів заробітної плати голови районної ради.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказ № 519-о від 27.04.2010 року та довідка про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії № 188/05-0 від 30.11.2010 року видані з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того зазначає, що Закарпатським окружним адміністративним судом 07.12.2010 року прийнято постанову, якою визнано дії Державної податкової адміністрації України неправомірними стосовно невиплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ним 3-ої групи інвалідності.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2011 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії Державної податкової адміністрації України стосовно видачі наказу № 519-о від 27.04.2010 року та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії № 188/05-0 від 30.11.2010 року та направлення їх в Пенсійний фонд України неправомірними. Скасовано наказ Державної податкової адміністрації України № 519-о від 27.04.2010 року та довідку про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії № 188/05-0 від 30.11.2010 року. Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 виходячи із розмірів (останні 24 місяці перед звільненням - 15.02.2010 року) заробітної плати голови районної ради.

Зазначена постанова мотивована тим, що наказ № 519-о від 27.04.2010 року не продубльований в ДПА Закарпатської області та позивача не ознайомлено з цим наказом. Крім цього, даний наказ суперечить рапорту від 27.01.2010 року та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановам КМУ № 268 та № 393.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Державна податкова адміністрація України подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що необхідною умовою для призначення пенсії є встановлення грошового забезпечення за останньою штатною військовою посадою за місцем служби перед звільненням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що наказом Державної податкової адміністрації України № 587-0 14 червня 2006 року «Про відрядження працівників податкової міліції» у зв'язку з обранням на виборну посаду - голови Воловецької районної ради Закарпатської області, позивач був відряджений в смт. Воловець на період роботи на постійній основі із залишенням в кадрах податкової міліції ДПА України.

15.02.2010 року Наказом Державної податкової адміністрації України № 130-о звільнено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 з податкової міліції у відставку через хворобу (а.с.9)

23.04.2010 року ДПА у Закарпатській області за № 2361/8/05-0 надіслала довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за посадою завідувача сектору ДПІ у м. Ужгороді у січні 2010 року та його грошове забезпечення становило - 3282,26 грн (а.с. 12).

27.04.2010 року Наказом Державної податкової адміністрації України № 519-о внесено доповнення до наказу від 15.02.2010 року № 130-о з метою встановлення підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 грошового забезпечення для призначення пенсії та зобов'язано ДПА у Закарпатській області подати до Головного управління Пенсійного фонду у Закарпатській області довідку про грошове забезпечення станом на 15.01.2010 року для призначення пенсій ОСОБА_1 , встановивши йому посадовий оклад за посадою завідувача сектором державної податкової інспекції у м. Ужгороді - 1148 грн; оклад за спеціальне звання 130 грн; надбавку за вислугу років 35 % - 447,30 грн; надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (відповідно до постанови Кабінет Міністрів України від 09.03.2006 року № 268) (43 %) 741,88 грн, премія 71 % 815,08 грн (а.с.11).

Листом № 10548/13 від 03.12.2010 року Головне управління пенсійного фонду у Закарпатській області повідомило позивача, що відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України № 519-о від 27.04.2010 року про внесення доповнень до наказу Державної податкової адміністрації України від 15.02.2010 року № 130-о та наданої Державною податковою адміністрацією в Закарпатській області довідки № 188/05-о від 30.11.2010 року грошове забезпечення за посадою завідувач сектору ДПІ у м. Ужгороді йому 01.12.2010 року здійснено перерахунок пенсії , розмір якої складає 2687,47 грн (а.с.14).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку що такий перерахунок проведений неправомірно. Однак, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю таких висновків суду першої інстанції з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується що ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.13).

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.4 п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, відрядженим до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших цивільних підприємств, установ та організацій, у тому числі у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обчислюється виходячи з відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання), відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останньою штатною військовою посадою за місцем служби перед звільненням.

За час відрядження працівника за ним зберігається його середньомісячна заробітна плата. Витрати, пов'язані з відрядженням, не входять до фонду оплати праці.

Водночас, частиною восьмою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що особливістю пенсійного забезпечення зазначених вище осіб є те, що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної служби).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з врахуванням того, що ОСОБА_1 будучи головою Воловецької районної ради Закарпатської області, перебував у відрядженні в органі місцевого самоврядування, Державною податковою адміністрацією в Закарпатській області правильно здійснено розрахунок грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що не може визнаватись останньою посадою позивача перед звільненням посада, яку він займав, перебуваючи у відрядженні в органі місцевого самоврядування.

За таких обставин, колегія приходить до висновку, що пенсія військовослужбовця, осіб рядового і начальницького складу, які перебували у відрядженні , обчислюється , виходячи з відповідних окладів за останньою посадою, званням за місцем служби перед звільненням. В даному випадку такою посадою позивача є посада завідувача сектору ДПІ у м. Ужгороді.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 17 жовтня 2011 року (справа № 21-226а11), 21 лютого 2012 року (справа№ 21-463а11), 5 березня 2012 року (справа № 21-439а11).

Крім цього колегія суддів вважає помилковими посилання ОСОБА_1 на судове рішення щодо визнання дій неправомірними та стягнення невиплаченої одноразової грошової допомоги, оскільки порядок нарахування та виплати одноразової допомоги та порядок призначення та виплати пенсії регулюються різними законодавчими актами.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що посилання позивача не спростовують тієї обставини , що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної служби).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації України задовольнити повністю.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2011 року у справі № 2п-3614/10 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін