Справа № 299/4639/14-а
Суддя: Левко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________ Справа № 299/4639/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді Левко Т.Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративний позов ОСОБА_1 до Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в особі заступника начальника: Осташ А.В. про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в особі заступника начальника: Осташ А.В. про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії.

Вимоги позову мотивовано тим, що 14 жовтня 2014 року позивач звернувся до Виноградівського РВ ГУ ДСМ України в Закарпатській області з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідачу ним були надані всі документи, передбачені вимогами чинного законодавства.

07.11.2014 року, за підписом заступника начальника Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, позивач отримав висновок про тимчасову відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Висновок про відмову мотивований тим, що: « В ході перевірки матеріалів встановлено, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Виноградів, на території України станом на 07.11.2014 року є особою, яку 22.10.2012 року Виноградівським РС Закарпатської області засуджено за ознаками злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ч.1 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі. 06.11.2012 звільнений на основі ст.75 КК України з умовно випробним терміном на 3 роки» .

Приймаючи рішення про тимчасову відмову у видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон заступник начальника Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області керувався вимогами п.3 ст.6 Закону України від 21.10.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», та п.24 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення».

Позивач вважає, що даний висновок про відмову є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такий задоволити.

Представник відповідача - Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області як суб'єкт владних повноважень, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення розгляду справи або про поважні причини його неявки, а тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи та її вирішення на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємов"язку, суд приходить до наступного.

Конституція України (ст.3) визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов"язком держави.

В судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2014 року позивач звернувся до Виноградівського РВ ГУ ДСМ України в Закарпатській області з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідачу ним були надані всі документи, передбачені вимогами чинного законодавства.

07.11.2014 року, за підписом заступника начальника Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, позивач отримав висновок про тимчасову відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Висновок про відмову мотивований тим, що: « В ході перевірки матеріалів встановлено, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Виноградів, на території України станом на 07.11.2014 року є особою, яку 22.10.2012 року Виноградівським РС Закарпатської області засуджено за ознаками злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ч.1 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі. 06.11.2012 звільнений на основі ст.75 КК України з умовно випробним терміном на 3 роки» .

Приймаючи рішення про тимчасову відмову у видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон заступник начальника Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області керувався вимогами п.3 ст.6 Закону України від 21.10.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», та п.24 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення».

Позивач вважає, що даний висновок про відмову є безпідставним та не обгрунтовним з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем про живання (перебування, знаходження) позивача.

Законом України "Про порядок виїзду з України i в'їзду в Україну громадян України" № 3857-ХІІ від 21.01.94р. (зі змінами та доповненнями, надалі Закон № 3857-ХІІ) i постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил оформлення i видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон i проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" № 231 від 31.03.95 р. зі змінами та доповненнями, (надалі Правила № 231) на законодавчому рівні врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України i в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України i встановлено порядок вирішення проблемних питань у цій сфері.

Згідно зі ст. 2 Закону № 3857-ХІІ документами, що надають право на виїзд з України i в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України при перебуванні за її межами, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; проїзний документ дитини; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка.

Ці документи є власністю України i за умови їх належного оформлення дійсні для виїзду в усі держави світу. За громадянами України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, зберігаються на її території майно, кошти, цінні папери та інші цінності, що належать їм на правах приватної власності. Будь-яке обмеження їх громадських, політичних, соціальних, економічних та інших прав не допускається. Громадянин України за будь-яких підстав не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну.

Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон врегульовано статтею 4 Закону України № 3857-ХІІ, відповідно до якої оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться: громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. У виняткових випадках (за наявності вимог держави, до якої здійснюється виїзд, чи вимог міжнародної організації, для участі в заходах якої здійснюється виїзд, а також у разі виїзду на постійне проживання за кордон усиновленої іноземцями дитини - громадянина України) паспорт може бути оформлено до досягнення громадянином 18-річного віку.

Особи, які звертаються за отриманням паспорта, сповіщають дані про себе, відомості про сімейний стан і наявність неповнолітніх дітей та утриманців, про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється на період до десяти років з можливістю продовження на такий же термін. Продовження терміну дії паспорта провадиться у порядку, встановленому для оформлення його видачі.

Відповідно до положень статті 5 Закону України №2857-ХІІ заяви громадян України або їх законних представників про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон розглядаються протягом не більше трьох місяців з дня подання документів, а якщо поїздка пов'язана з терміновим лікуванням від'їжджаючого, від'їздом особи, яка супроводжує тяжкохворого, чи смертю родича, який проживає за кордоном, - протягом трьох робочих днів.

Правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню (стаття 7 Закону України від 21.01.1994р. №2857-ХІІ).

Відповідно до пункту 2 Правил №231, оформлення і видача паспорта/проїзного документа здійснюється громадянам України: які постійно проживають в Україні, - територіальними органами та підрозділами ДМС; які постійно проживають за кордоном, - МЗС, дипломатичними представництвами та консульськими установами України; які тимчасово проживають за кордоном, - дипломатичними представництвами та консульськими установами України.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, а саме: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень;4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; 6) він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; 7) виключена; 8) щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі; 9) він перебуває під адміністративним наглядом міліції - до припинення нагляду .

Підставою для оформлення паспорта/проїзного документа чи обґрунтованої відмови у його видачі є рішення, прийняте начальником (або його заступником) відповідного територіального органу або підрозділу, посадовою особою дипломатичного представництва чи консульської установи України в порядку, встановленому відповідно МВС і МЗС.

Як вбачається з висновку про тимчасову відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, приймаючи рішення про тимчасову відмову у видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон заступник начальника Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області керувався вимогами п.3 ст.6 Закону України від 21.10.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким встановлено, що громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у разі якщо стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень.

22.10.2012 року позивача- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Виноградівським районним судом було засуджено до покарання за ч.1ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строку на 2 роки за ч.5 ст.2, ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів,шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання, якщо я протягом іспитового строку у 3 роки не вчиню нового злочину та виконаю покладені на мене обов»язки передбачені ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи КВІ про зміну місця роботи та проживання, а також періодично з»являтися для реєстрації в органи КВІ.

Як вбачається з вироку Виноградівського районного суду, такий не містить передбачених законодавством заборон, щодо обмежень у праві виїзду за кордон, а при прийнятті рішення про тимчасову відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідач керувався п.3 ст.6 Закону України від 21.10.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Положення даної статті не містять таких обмежень як відмова з тих підстав, що особу засуджено за вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи дії відповідача, позивач вважає їх протиправними та вважає, що йому було не правомірно відмовлено у видачі паспорту для виїзду за кордон з огляду на таке.

Статтею 33 Конституції України гарантується свобода пересування та вільний вибір проживання, кожному, хто на законних підставах перебуває в Україні, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, ст. 11 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері, встановлені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»від 21.01.1994, № 3857-XII).

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено випадки за яких громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта. Зокрема, у випадку якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань (п. 5 ст. 6 Закону). Відповідно до ст. 8 цього Закону - у разі відмови

Ст. 13 Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує свободу пересування. Кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Міжнародний пакт про громадянські та політичні права набув чинності, в тому числі для України, 23 березня 1976 р., статтею 12 якого встановлено таке. Кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить, у межах цієї території, право на вільне пересування і свобода вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, міжнародними договорами передбачено умову за якої може бути обмежено право особи на вільне пересування, - передбачені законом підстави.

На підставі наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності відповідно до вимог ст.86 КАС України, суд приходить до переконання, що позов підставний і такий підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.3 Конституції України, ст. ст. 247, 258 КУпАП та керуючись ст.ст.7, 71, 86, 159, 161,163, 167 КАС України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Скасувати висновок про тимчасову відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон від 07.11.2014 року, виданого ГУ ДМС України в Закарпатській області.

Зобов'язати Виноградівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області видати : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю АДРЕСА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т. Ю. Левко