Справа № 808/185/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ВИТРЕБУВАННЯ ДОКАЗІВ
03 лютого 2015 року Справа № 808/185/15
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Семененко М.О.
суддів Недашківської К.М., Нестеренко Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Федорук І.В.
за участю представників:
позивача Гребенщикова А.Г.,
відповідача військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Сушка С.В.,
відповідача Командувача Національної гвардії України Степури Ю.М.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Командувача Національної гвардії України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
та вирішуючи питання про необхідність витребування додаткових доказів,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Командувача Національної гвардії України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України від 21.10.2014 року №375 в частині, що стосується накладення на позивача, молодшого сержанта ОСОБА_1 , молодшого інструктора (стрілець) групи захоплення взводу спеціального призначення, дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України від 22.10.2014 р. №115 по особовому складу в частині, що стосується розірвання з позивачем, молодшим сержантом ОСОБА_1 , контракту через службову невідповідність відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2014 року №106 по особовому складу в частині, що стосується виключення позивача із списків особового складу частини та направлення позивача з 05.11.2014 року для подальшого проходження строкової військової служби до військової частини НОМЕР_2 (м. Запоріжжя) Південного ОТО;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 поновити позивача на посаді, яку позивач займав до дня виключення із списків особового складу частини;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 5543,36 грн.
В судовому засіданні представник відповідача військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що позивачем було пропущено, передбачений ч.3 ст.99 КАС України, місячний строк для оскарження наказів Командувача Національної гвардії України, оскільки позивача було ознайомлено з оскаржуваними наказами 21.10.2014 та повторно 05.11.2014 під час вручення припису про необхідність убути для подальшого проходження строкової служби у військову частину. При цьому, представник відповідача - військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зазначив, що докази ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами суду містяться у висновку службового розслідування за фактом відмови молодшого сержанта ОСОБА_1 убути для подальшого проходження строкової служби у військову частину НОМЕР_2 від 14.11.2014, які 18.11.2014 були направлені до військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України.
Враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження питання своєчасності звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд дійшов висновку про необхідність витребувати від військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України докази по справі, а саме: висновки службового розслідування за фактом відмови молодшого сержанта ОСОБА_1 убути для подальшого проходження строкової служби у військову частину НОМЕР_2 .
Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 не виходив на службу до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з поважних причин, оскільки знаходився на лікуванні, проте доказів на підтвердження даного факту не надав. Представники відповідачів зазначили, що позивачем дійсно надавались листки непрацездатності за період з 07.11.2014 по 29.01.2015, проте ставлять факт хвороби позивача під сумнів.
Враховуючи викладене, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність витребувати у ОСОБА_1 докази по справі, а саме докази перебування на лікуванні у період з 07.11.2014 по 29.01.2015 та витребувати у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України докази по справі, а саме листки непрацездатності ОСОБА_1 за період з 07.11.2014 по 29.01.2015.
Керуючись ст.ст. 69, 75, 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Витребувати у військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України (м. Запоріжжя, вул. Анголенка, 2) докази по справі, а саме: висновки службового розслідування за фактом відмови молодшого сержанта ОСОБА_1 убути для подальшого проходження строкової служби у військову частину НОМЕР_2 .
Витребувати у ОСОБА_1 докази по справі, а саме: докази перебування на лікуванні у період з 07.11.2014 по 29.01.2015.
Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України докази по справі, а саме: листки непрацездатності ОСОБА_1 за період з 07.11.2014 по 29.01.2015.
Зобов`язати військову прокуратуру Запорізького гарнізону Південного регіону України, ОСОБА_1 та Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України надати витребувані документи у найкоротший термін, але не пізніше 24.02.2015, до Запорізького окружного адміністративного суду, за адресою: вул. Кремлівська, 65-в, м. Запоріжжя, 69041.
Копію ухвали надіслати до військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України (м. Запоріжжя, вул. Анголенка, 2), ОСОБА_1 та Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) до виконання.
У відповідності до ст.14 КАС України, ухвали суду, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання на свій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Семененко

Суддя К.М. Недашківська

Суддя Л.О. Нестеренко