Справа № 163/2874/14а,2а-163/76/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Справа № 876/11266/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Іщук Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в Любомльському районі Волинської області щодо відмовити у призначенні пільгової пенсії, зобов'язати зарахувати у пільговий стаж час роботи на посаді знімальника матів з 01.12.1986 р. по 17.07.1995 р. та призначити йому на пільгових умовах пенсію за віком з дати виникнення права на таку пенсію.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 14.11.2014 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в Любомльському районі Волинської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивач не підтвердив первинними документами ту обставину, що він працював у виробництві на посадах, які передбачені списком №2. Крім того, згідно наказу №130-к від 23.07.1987 р. період з 14.05.1985 р. по 01.12.1986 р. (1 рік 6 місяців 17 днів) не зараховується в загальний і безперервний трудовий стаж, так як позивач відбував покарання на виправних роботах без позбавлення волі, що підтверджується записами в трудовій книжці. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1, записів №9-14, ОСОБА_1 в період з 29.04.1985 р. по 11.07.1995 р., працював в КП «Ковельбудіндустрія» на посаді знімальника матів цеха утеплювача, проте згідно наказу №130-к від 23.07.1987 р., період з 14.05.1985 р. по 01.12.1986 р. не зарахована в загальний і безперервний стаж, у зв'язку з відбуттям покарання на виправних роботах без позбавлення волі.

Згідно архівного витягу з наказу №72-к №12/145-12 від 30.03.2009 р. позивача було переведено на посаду знімальника матів зі шкідливими умовами праці та згідно архівної довідки №12/144-13 від 30.03.2009 р. ОСОБА_1 не переводився на іншу роботу протягом 1985-1995 р.р.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.09.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах. Листом №42/2-01 від 29.09.2014 р. йому було відмовлено в призначені пенсії за віком за списком №2 через відсутність необхідного пільгового стажу.

Згідно ст.48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і не можливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації ( в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З матеріалів справи вбачається, що стаж роботи позивача за професією, що віднесена до Списку №2 підтверджено його трудовою книжкою.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р. „Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" визначено, що наведена вище постанова КМУ від 11.03.1994 р. за № 162 втратила чинність та цією ж постановою затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, наведені у трудовій книжці відомості підтверджують факт роботи ОСОБА_1 в період з 14.05.1985 р. по 11.07.1995 р. на посаді, яка включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 р №162, який був чинний до 16.03.2003 р., і міститься в розділі XVIІ, 2180500а 19050 знімачі теплоізоляційних виробів, та передбачає право на отримання пільгової пенсії.

Водночас, виходячи зі змісту відмови УПФУ у Любомльському районі Волинської області, факт перебування позивача на посаді, яка включена до вищевказаного Списку, визнається і відповідачем по справі, але пільговий стаж при цьому зараховується лише до 21 серпня 1992 року, посилаючись на відсутність уточнюючої довідки, яка в свою чергу не тягне за собою підстав відмови в призначенні пільгової пенсії.

Колегія суддів зазначає, що у трудовій книжці містяться усі відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а тому не було потреби в наданні уточнюючої довідки.

Отже, на переконання колегії суддів, оскільки позивач працював на посаді знімальника матів цеха утеплювача, що підтверджується його трудовою книжкою, то вірним є висновок суду першої інстанції про неправомірну відмову позивачу в зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи на вищевказаній посаді.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на день подання позивачем заяви про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відмова Управління в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною .

Крім того, стосовно не зарахування в загальний стаж 1 року 6 місяців, то слід зазначити наступне.

Згідно ч.3 ст.42 Кримінально-виконавчого кодексу України, час відбуття засудженим покарання у виді виправних робіт (як зазначено у трудовій книжці та у відповіді на звернення позивача) зараховується в загальний й стаж роботи.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на одержання пенсії за віком на пільгових умовах із врахуванням строку звернення до адміністративного суду, а тому відповідача слід зобов'язати призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 29.09.2014 р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувавши до його пільгового стажу період роботи з 01.12.1986 р. по 11.07.1995 р.

На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року по справі №163/2874/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

Л.П. Іщук