Справа № К/9991/19297/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/9991/19297/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Кочана В.М.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим, Нижньогірської центральної районної лікарні, Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим про оскарження дій органів владних повноважень та стягнення компенсації за комунальні послуги, за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим на постанову Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 30 червня 2009 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2010 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2008 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим, Нижньогірської центральної районної лікарні, Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим про стягнення компенсації за комунальні послуги.

На обґрунтування позову послалася на те, що вона з 25 листопада 1982 року працює операційною медсестрою в Нижньогірській центральній районній лікарні та проживає у сільській місцевості у будинку з пічним опаленням, а тому на підставі статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим компенсацію за комунальні послуги за 2006-2007 роки в сумі 1379,24 гривень.

Постановою Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 30 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2010 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті житлово-комунальних послуг за 2007 рік у сумі 600 гривень. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим подало касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 30 червня 2009 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2010 року, ухваливши нове рішення.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи та іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 25 листопада 1982 року працює операційною медсестрою в Нижньогірській центральній районній лікарні. Згідно довідки Нижньогірської селищної ради Нижньогірського району Автономної Республіки Крим позивач проживає в сільській місцевості у будинку з пічним опаленням.

У відповідності до пункту «ї» частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я медичні і фармацевтичні працівники мають право на безплатне користування квартирою з освітленням і опаленням тим, хто проживає і працює в селах та селищах, а також пенсіонерам, які раніше працювали медичними та фармацевтичними працівниками і проживають у цих населених пунктах, надання пільг щодо сплати земельного податку, кредитування, обзаведення господарством і будівництва приватного житла, придбання автомототранспорту.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу» від 31 березня 2003 року № 426 пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики (далі - пільги), надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників і працівників культури, пільги яким передбачаються абзацом першим частини четвертої статті 57 Закону України «Про освіту», пунктом «ї» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частиною четвертою статті 29 Основ законодавства України про культуру (далі - педагогічні, медичні та фармацевтичні працівники і працівники культури).

Пільги педагогічним, медичним та фармацевтичним працівникам і працівникам культури надаються щомісяця шляхом зменшення плати за користування житлом з опаленням та освітленням.

Відповідно до абзацу 5 підпункту «а» пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» від 1 серпня 1996 року № 879, чинної на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, з 1 серпня 1996 року зазначені пільги надаються в межах таких норм: споживання електричної енергії на комунально-побутові потреби, зокрема, у сільській місцевості і селищах міського типу для громадян, яким відповідно до законодавства держава забезпечує безоплатне освітлення житла (квартири) у розмірі 30 квт. год на місяць.

Пунктом 45 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI пункт «ї» частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я доповнено абзацами другим-четвертим наступного змісту: «Пільги на безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються: працівникам за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом працівника за попередні шість місяців не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказані зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим від 20 березня 2007 року «Про затвердження норм забезпечення твердим, рідким пічним побутовим паливом та зрідженим газом пільгових категорій громадян в 2007 році» норма забезпечення твердим паливом для пільгових категорій громадян на одне домоволодіння становила 1 тонну на рік, вартістю 600 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2004 року № 1187 внесено зміни до абзацу 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» від 4 березня 2002 року № 256, відповідно до яких головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі отриманих від них щомісячних звітів щодо послуг, наданих отримувачам, які мають право на відповідні пільги.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що визначені в законодавстві пільги не мають грошового еквіваленту, крім компенсації за тверде паливо.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 30 червня 2009 року та ухвала Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2010 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим - залишити без задоволення.

Постанову Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 30 червня 2009 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим, Нижньогірської центральної районної лікарні, Нижньогірської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим про оскарження дій органів владних повноважень та стягнення компенсації за комунальні послуги - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Кочан В.М.

Олексієнко М.М.