Справа № 804/19391/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. Справа № 804/19391/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", у якомупросить стягнути з відповідача заборгованість по фактичним витратам на виплату і доставку пільгових пенсій у загальній сумі 178 568, 65 грн., в тому числі:

-за списком № 1 за серпень-вересень 2014 року в сумі 51 643, 18 грн.;

-за списком № 2 за серпень-вересень 2014 року в сумі 126 925, 47 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані наявністю непогашеної заборгованості Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" у добровільному порядку по коштам, призначеним на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та списком №2, що призвело до утворення недоїмки у загальній сумі 178568, 65 грн., яка підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період за серпень-вересень 2014 року.

До суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", у якій відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріалаи справи, судом встановлено наступне.

Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Основним завданням Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску, а також керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; забезпечення збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску, інших коштів відповідно до законодавства та здійснення контролю за їх сплатою.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 розділу 2 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. №8-2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 21.05.2002р. №442/6730 одним із основних завдань Пенсійного фонду України визначено збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших коштів, призначених для пенсійного забезпечення.

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський машинобудівний завод" (далі-ПАТ "ДМЗ", підприємство, відповідач) () зареєстровано як юридичну особу від 02.02.1996р. (номер реєстраційної дії 1 000804) та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська як платник страхових внесків.

ПАТ "ДМЗ" - підприємство з особливо важкими умовами праці за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на якому працювали громадяни, які отримували пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-ХІІ.

Правовідносини, пов'язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються Конституцією України, Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за пунктами "а", "б -"з" ст.13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування.

Матеріалами справи підтверджено, що підприємство має заборгованість з відшкодування пільгових пенсій за списком № 1 та списком №2 у загальному розмірі 178 568, 65 грн., в тому числі:

-за списком № 1 за серпень-вересень 2014 року в сумі 51 643, 18 грн.;

-за списком № 2 за серпень-вересень 2014 року в сумі 126 925, 47 грн.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663. Визначенням сум до відшкодування, формування розрахунків фактичних витрат здійснюється органами Фонду.

Згідно з п.п.6.1 п.6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 6.4. пункту 6 вказаної Інструкції передбачено, що розмір відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів новопризначених пенсій.

У відповідності до п.п.6.8. п.6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Підпунктом 6.9 пункту 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

При цьому ч. 12 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Отже, враховуючи вищевикладене, ПАТ "ДМЗ" зобов'язане відшкодовувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

ПАТ "ДМЗ" було надано до суду письмову заяву, у якій відповідач визнав позовні вимоги пенсійного органу щодо стягнення заборгованості у повному розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

Позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи.

У разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову (ч. 1, 2 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, враховуючи визнання підприємством позовних вимог та відсутність доказів погашення ПАТ "ДМЗ" заборгованості по відкшодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списком №1 та списком №2 за серпень-вересень 2014р., адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" (, р/р №9010 в ДФ "Укр Сиббанк", МФО 305679) на користь Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська (, р/р №3179, №3179, №3179 у Дніпропетровському обласному управлінні ВАТ "Державний "Ощадбанк", МФО 305482, код платежу 50020600) заборгованість по відкшодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списком №1 та списком №2 за серпень-вересень 2014р. у розмірі 178 568, 65 грн. (сто сімдесят вісім тисяч п'ятсот шістдесят вісім гривень шістдесят п'ять копійок).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський