Справа № 804/16199/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р. Справа № 804/16199/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1

при секретаріОСОБА_2,

за участю:

представників позивача

представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.07.2014р. за № НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у якому позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області за № НОМЕР_1 від 01.07.2014р. у повному обсязі.

У обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене на підставі висновків акту перевірки від 06.06.2014р. за № 534/173/НОМЕР_2. Зокрема, за викладеними у акті висновками позивачем порушено положення п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України. На думку відповідача, перевіркою встановлено, що у звязку з перевищенням граничного розміру обсягу виручки 300 000 грн. у січні 2012р. ФОП ОСОБА_6 у терміни, визначені п. 183.2, п.183.10 ст.183 ПК України, повинен був зареєструватися платником ПДВ, тобто з 11.02.2012р. У порушення п.183.2, п.183.10 ст.183 ПК України ФОП ОСОБА_6 отримав свідоцтво платника ПДВ - 05.04.2012р. З огляду на це, по операціям з постачання товарів (послуг) за період з 11.02.2012р. по 05.04.2012р. податковим органом були нараховані податкові зобовязання з ПДВ. Позивачем зазначено, що ним зі свого боку виконані всі вимоги щодо реєстрації платником ПДВ - на виконання вимог ст.183 ПК України позивачем було неодноразово подано реєстраційну заяву платника ПДВ за Формою №1-ПДВ до податкового органу, проте, відповідач кожного разу відмовляв у прийнятті такої заяви не з вини позивача. На підставі вищевикладених обставин, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідані заперечив проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позову, у обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, ґрунтувалось на висновках акту перевірки від 06.06.2014р. за № 534/173/НОМЕР_2, у якому встановлено порушення позивачем положень п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України. Відповідач зазначає, що під час проведення перевірки та винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_6 отримав у Криворізькій міській раді Дніпропетровської області свідоцтво про державну реєстрацію та перебуває на податковому обліку в Криворізькій південній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та, яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, на виконання вимог абз. 1 п. 75.1, абз. 1, 2 12 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 ст. 77 ПК України, ч. 2 п.п.13.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове дерягавне соціальне страхування, наказів Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області за № 474 від 29.04.2014 р., за № 523 від 23.05.2014р., у зв'язку з включенням до плану-графіку проведення документальних перевірок субєкгів господарювання на II квартал 2014 року, уповноваженою особою Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_6.

Згідно із п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Підпунктом 86.3 ст. 86 ПК України встановлено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, та реєструється в органі державної податкової служби протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Згідно із п. 86.10 ст. 86 ПК України у акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника.

За результатами перевірки складено акт від 06.06.2014р. за № 534/173/НОМЕР_2, у якому зазначено про порушення позивачем положень п. 183.1, п.183.2, п.183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, що призвело до заниження зобовязання з ПДВ на суму 35801, 20 грн. за період з лютого 2012р. по квітень 2012 року.

У обґрунтування зазначених порушень у акті перевірки відповідачем зазначено про те, що у ході проведеного аналізу виписок банку про рух коштів встановлено, що в січні 2012 року на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_6 надійшли кошти на загальну суму 427 200 гривень. У звязку з перевищенням граничного розміру обсягу виручки 300,0 тис. грн. у ФОП ОСОБА_6 у терміни, визначені п. 183.2, п. 183.10 ст. 183 Кодексу, повинен бути платником ПДВ, тобто з 11.02.2012 року. В порушення п. 183.2, п. 183.10 ст. 183 Кодексу ФОП ОСОБА_6 отримав свідоцтво податку на додану вартість 05.04.2012р. № 200039600. Таким чином, ФОП ОСОБА_6 несе відповідальність за не нарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника податку на додану вартість без права нарахування податкового кредиту з 11.02.2012р., та операції з постачання товарів за період з 11.02.2012р. по 05.04.2012р. є обєктом оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки податкове повідомлення-рішення приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

За результатами перевірки відповідачем на підставі акту перевірки від 06.06.2014р. за № 534/173/НОМЕР_2 прийняте податкове повідомлення-рішення від 01.07.2014р. за № НОМЕР_1, яким за порушення положень п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, ч. 1 п. 123.1 ст. 123 ПК України, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 35801,20 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8950,30 гривень.

Позивач оскаржував вищезазначене податкове повідомлення-рішення у адміністративному порядку, проте, його залишено у силі.

Досліджуючи правомірність викладених у акті перевірки обставин та висновків, а також правомірність дій податкового органу і оскаржуваного рішення, суд встановив таке.

Згідно п. 181.1 ст.181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Пунктами 183.1, 183.2, 183.7 ПК України передбачено, що будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. У разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу. Заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи -платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до органу державної податкової служби за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. У заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку.

Відповідно до п. 183.8 ст.183 ПК України орган державної податкової служби відмовляє в реєстрації особи як платника податку, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа не здійснює постачання товарів/послуг не відповідає вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 цього Кодексу, або якщо існують обставини, що є підставою для анулювання реєстрації згідно із статтею 184 цього Кодексу (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому п.3.9 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 07.11.2011р. №1394 (далі - Положення №1394) встанволено, що якщо в заяві про реєстрацію не зазначені обов'язкові реквізити, надані невірні або неповні дані (крім розділу 16 такої заяви), її не скріплено печаткою заявника, не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження по підпису реєстраційної заяви від особи, яка реєструється платником ПДВ, відомості заявника не включені до Єдиного державного реєстру, то протягом 10 робочих днів дня отримання заяви податковий орган звертається до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про реєстрацію (із зазначенням підстав неприйняття попередньої).

ФОП ОСОБА_6, на виконання вимог ст.183 ПК України було подано реєстраційну заяву платника ПДВ за Формою №1-ПДВ до податкового органу 01.02.2012 року, тобто у строк, визначений чинним законодавством України.

Листом за №3858/10/17-112 від 08.02.2012р. Південна ОДПІ надала відмову у розгляді заяви про реєстрацію платником ПДВ у звязку з тим, що в заяві не в повному обсязі зазначені зареєстровані види підприємницької діяльності та розрахункові рахунки, при цьому було запропоновано надати до податкової Інспекції нову заяву.

ФОП ОСОБА_6, на виконання вимог ст.183 ПК України було 10.02.2012р. вдруге було подано заяву про реєстрацію платником ПДВ.

Листом за №5655/10/17-112 від 23.02.2012р. Південна ОДПІ надала відмову у розгляді заяви про реєстрацію платником ПДВ у звязку з тим, що у заяві не зазначено перелік засновників та керівників заявника, при цьому позивачу знову було запропоновано надати до податкової інспекції нову заяву.

ФОП ОСОБА_6, на виконання вимог ст.183 ПК України було 27.02.2012р. втретє подано заяву про реєстрацію платником ПДВ.

Листом за №7342/10/17-112 від 12.03.2012р. Південна ОДПІ надала відмову у розгляді заяви про реєстрацію платником ПДВ у звязку з тим, що у заяві не зазначено повні дані про фізичну особу - підприємця і також запропоновано надати до податкової інспекції нову заяву.

ФОП ОСОБА_6, на виконання вимог ст.183 ПК України було 14.03.2012р. вчетверте подано заяву про реєстрацію платником ПДВ.

Листом за №1032/10/17-112 від 26.03.2012р. Південна ОДПІ надала відмову у розгляді заяви про реєстрацію платником ПДВ у звязку з тим, що постачальником позивача - ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» проводилися операції з підприємством «транзитером» та у звязку з тим, що у заявника відсутні наймані працівники, при цьому було запропоновано надати до податкової інспекції нову заяву.

ФОП ОСОБА_6, на виконання вимог ст.183 ПК України було 29.03.2012р. впяте надано заяву про реєстрацію платником ПДВ.

05.04.2012р. ФОП ОСОБА_6 був зареєстрований платником ПДВ та йому видано свідоцтво, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.183.10 ст.183 ПК України будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Згідно п.109.1 та 109.2 ПК України податковими правопорушеннями, за вчинення яких встановлюється відповідальність, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб юнтролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У цьому випадку, вимога ст. 181 ПК України щодо обовязкової реєстрації платником ПДВ повинна виконуватися особою, що підпадає під таку реєстрацію, шляхом подання до податкового органу, в установлений строк, заяви про реєстрацію платником ПДВ.

При цьому, порушенням вимог ст.181 ПК України, за які встановлена відповідальність п.183.10 ст. 183 ПК України, є неподання особою реєстраційної заяви до податкового органу або подання її з пропущенням установленого строку.

Оскільки позивач - ФОП ОСОБА_6 подав реєстраційну заяву до органу державної сової служби у передбачений ст.183 ПК України строк (первісна заява подана позивачем до податкового органу 01.02.2012 року), то застосування відповідачем до позивача відповідальності згідно п.183.10 ст.183 ПК України є безпідставним, з огляду на відсутність правопорушення.

За таких обставин, висновок податкового органу про порушення позивачем положень п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України не відповідає встановленим по справі обставинам.

З огляду на відсутність порушень не підлягають застосуванню до відповідача і штрафні санкції за вказані порушення.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.07.2014р. за № НОМЕР_1 прийняте не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не пропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Зважаючи на сукупність викладених обставин та висновків, позовні вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 01.07.2014р. за № НОМЕР_1 - скасуванню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 судові витрати у сумі 182,70 гривень.

Керуючись ст.ст. 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.07.2014р. за № НОМЕР_1 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 01.07.2014р. в повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 судові витрат у розмірі 182,70 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2014 року

Суддя (підпис)

Постанова не набрала законної сили на 31.10.2014р.

Суддя

З оригіналом згідно

Помічник судді В.В ОСОБА_1

ОСОБА_1

ОСОБА_7