Справа № 161/20992/14-а
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/14/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 р. м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Турук І.Р.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Господарук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Луцьку про визнання дій протиправними та зобов?зання вчинити дії по призначенню пенсії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління пенсійного фонду України (далі - УПФ) в місті Луцьку про визнання дій протиправними та зобов?зання вчинити дії по призначенню пенсії.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона має право на отримання пенсії за вислугою років і 01.12.2014 року звернулася до УПФ в м. Луцьку із заявою про призначення такої пенсії відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, відповідач рішенням комісії №28 від 09.12.2014 року відмовив позивачу у призначенні зазначеної пенсії, посилаючись на відсутність правових підстав для зарахування трудового стажу за період роботи позивача з 01.01.1994 року по 30.12.1999 року на посаді медичної сестри в міській призовній комісії.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати УПФ в місті Луцьку з 01.12.2014 року призначити їй пенсію за вислугою років.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених в заяві. Просили суд, позов задовольнити.

Представник відповідача Господарук І.О. в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, зазначених в письмових запереченнях. Просила суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до УПФ України в м. Луцьку із заявою від 01.12.2014 року про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон).

Відповідач своїм листом від 25.12.2014 року повідомив позивача, що рішенням комісії №28 від 09.12.2014 року їй відмовлено у призначенні зазначеної пенсії, посилаючись на відсутність передбачених Законом підстав для зарахування стажу роботи з 01.01.1994 року по 30.12.1999 року на посаді медичної сестри в міській призовній комісії, так як вказаний заклад не передбачений Постановою Кабінету Міністрів України №809 від 04.11.1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я» (далі - Постанова КМУ №909) (а.с.4, 5).

Відповідно до п. "е" частини 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, мають право на пенсію за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, яким передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується періоди роботи в таких закладах та установах: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри. Аптеки, аптечні кіоски, аптечні - магазини, контрольно-аналітичні лабораторії. Медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи та на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад). До посад медичного персоналу (молодших спеціалістів з медичною освітою) відносяться посади медичних працівників, робота на яких вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти.

Відповідно до п. 4 ст. 3 та п. 2 ст. 16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" (в редакції закону що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), заклади охорони здоров'я-підприємства, установи, організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних засобів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників, заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Згідно п. 3 та Додатку № 2 Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 146 від 23.10.91 «Про атестацію середніх медичних працівників» до середнього медичного персоналу належать всі працівники, всіх спеціальностей, що одержали підготовку в середніх спеціальних учбових закладах або мають незакінчену вищу освіту. Відповідно, посада фельдшера, медичної сестри, лаборанта клінічної лабораторії віднесені до спеціальностей середніх медичних працівників.

Із матеріалів справи вбачається, що Державний комунальний лікувально-профілактичний заклад «Луцька міська призивна медична комісія» (далі - ДКЛП ««Луцька міська призивна медична комісія») була утворена на підставі наказу Луцького міськвиконкому №49/03 від 07.10.1993 року (а.с.10).

Згідно статуту ДКЛП ««Луцька міська призивна медична комісія» є лікувально-профілактичним закладом комунальної власності, здійснює медичне обстеження громадян, диспансеризацію, визначає тимчасову непридатність до військової служби, лікувально-профілактичні огляди та діагностичні обстеження (а.с.22-26).

До утворення ДКЛП ««Луцька міська призивна медична комісія» зі статусом юридичної особи, а також після її реорганізації, ця комісія існувала при поліклініках Луцької міської лікарні як відділення призовної медичної комісії - структурний підрозділ, та здійснювала такі самі функції. Всі працівники, що працювали в складі даного структурного підрозділу, при створенні окремої юридичної особи, повним складом були переведені до «Луцької міської призовної медичної комісії». Так само, при реорганізації цієї установи в повному складі за переводом повернулись в поліклініку № 3 у відділення призовної медичної комісії, що вбачається з запису в трудовій книжці позивача, наказу Міської призовної медичної комісії № 36 від 31.12.99, та наказів відділу охорони здоров'я № 49/03 від 07.10.93 р., № 164/3 від 31.12.99. Посади, які займали працівники медичної комісії як окремої юридичної особи, та відділенні при поліклініці, були аналогічними, вони виконували ті самі функції (а.с.8-11, 20, 21, 27, 33-39).

Таким чином, суд приходить до висновку, що підприємства, на яких працювала позивачка є закладами охорони здоров'я, а спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 дає їй право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи наведені обставини, суд вважає протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому дії відповідач а з цього приводу слід визнати протиправними та зобов'язати УПФ в місті Луцьку з 01.12.2014 року призначити позивачу зазначену пенсію.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

На підставі вимог ч.3 ст.11 КАС України суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та для забезпечення права позивача на отримання пенсії, зобов'язати відповідача також нарахувати та виплатити позивачу спірну пенсію з 01.12.2014 року.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 159, 160, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст.55, 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.3, 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров?я», Постанови Кабінету Міністрів України №809 від 04.11.1993року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області з 01 грудня 2014 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років у відповідності до вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк