Справа № 203/362/15-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/362/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника позивача - Красіна І.Л.

представника відповідача - Моренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України до державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Мельничук Ганни Вікторівни, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 24.10.2014 року відповідачем було винесено постанову про повернення виконавчого документу - постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2013 року. У постанові про повернення виконавчого документу було зазначено, що майно, належне боржнику та на яке може бути звернуто стягнення не виявлено. Вважають дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не вжито заходів щодо розшуку боржника, звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також щодо встановлення доходів та наявності майна у останнього. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 24.10.2014 року про повернення виконавчого документу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_4, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною четвертою ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а інтими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2013 року, що набрала чинності, ОСОБА_4 було визнано винним в порушенні митних правих, передбачених ст.484 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації предметів порушення митних правил. Також з ОСОБА_4 було стягнуто на користь Дніпропетровської митниці витрати по зберіганню предметів правопорушення в сумі 355 грн. 07 коп.

Вказана постанова, в частині стягнення з ОСОБА_4 витрат в сумі 355 грн. 07 коп., була направлена для примусового виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Мельничук Г.В. від 24.10.2014 року виконавчий документ - постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2013 року, було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з посланням на те, що в ході проведення виконавчих дій, майно, належне боржнику та на яке може бути звернено стягнення не виявлено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч.4 ст.47).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження визначені ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.ч.1,3 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Повертаючи виконавчий документ державний виконавець посилався на те, що не можливо перевірити майновий стан боржника, а згідно відповіді МРЕВ ДАІ, інформації ДПІ України та Держземагенства, за боржником транспортні засоби, земельні ділянки не зареєстровано, боржник не працює та рахунків в банківських установах не має.

Проте, з досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №40037721 вбачається, що державним виконавцем не вживались заходи щодо наявності у боржника нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення. Відповідні запити та відповіді на них в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Також в матеріалах справи містяться два акта державного виконавця про відсутність боржника за місцем його реєстрації та фактичного проживання АДРЕСА_1 на момент виходу державного виконавця за вказаною адресою.

Разом з тим, факт відсутності боржника за місцем проживання на момент виходу державного виконавця не свідчить про його фактичне не проживання за вказаною адресою, а не відсутність лише на момент виходу державного виконавця та, відповідно, про відсутність або неможливість виявлення та опису належного боржнику рухомого майна, з метою його подальшої реалізації для задоволення вимог стягувача.

Крім того, за наявності об'єктивних даних, які б свідчили про не проживання боржника за місцем реєстрації, державний виконавець мав вирішити питання про звернення до суду в порядку ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» з поданням про оголошення розшуку боржника.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова від 24.10 .2014 року винесена відповідачем передчасно, без вжиття всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на виконання в повному обсязі вимог виконавчого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6,11,71,160-163,181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України до державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Мельничук Ганни Вікторівни, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документу - задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Мельничук Ганни Вікторівни від 24 жовтня 2014 року, винесену в рамках виконавчого провадження №40037721, про повернення виконавчого документу - постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2013 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2015 року.

Суддя С.Ю.Казак