Справа № 2а-4956/12/2170
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/43750/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Амєліна С.Є.,

Мойсюка М.І.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Нова Каховка Херсонської області до Акціонерного товариства закритого типу «Гідромонтаж» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Нова Каховка Херсонської області на постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2013 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Управління Пенсійного фонду України в місті Нова Каховка Херсонської області (далі - Управління ПФУ) пред'явило у суді позов до Акціонерного товариства закритого типу «Гідромонтаж» (далі - АТЗТ «Гідромонтаж») про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за листопад 2012 року, призначених за віком на пільгових умовах колишнім працівникам з підстав, передбачених пунктами "б"-"з" статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Товариства на користь Управління ПФУ заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за листопад 2012 року, призначених на пільгових умовах в сумі 3 210,06 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги Управління ПФУ посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування прийнятих ними рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач своїм правом як сторони у справі не скористався та заперечень на касаційну скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Під час розгляду справи АТЗТ «Гідромонтаж» не заперечувало обов'язку відшкодувати Управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком, складеним останнім відповідно до Інструкції, призначені відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону № 1788-XII, однак, лише тим працівникам, які працювали у нього з моменту його створення, а саме з 18 лютого 1992 року, оскільки АТЗТ «Гідромонтаж» не є правонаступником Південноукраїнського монтажного управління треста «Гідромонтаж».

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року, котра набрала законної сили, встановлено, що АТЗТ «Гідромонтаж» не є правонаступником Південноукраїнського монтажного управління треста «Гідромонтаж». У зв'язку з чим, дії Управління ПФУ щодо пред'явлення вимог АТЗТ «Гідромонтаж» по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2, що отримали пільговий стаж на Південноукраїнському монтажному управлінні треста «Гідромонтаж» до 18 лютого 1992 року визнано протиправними. Оскільки відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини, то суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Управління ПФУ та відмовив в його задоволенні.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та, ухвалюючи нову постанову про часткове задоволення позову, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що АТЗТ «Гідромонтаж» не є правонаступником Південноукраїнського монтажного управління треста «Гідромонтаж», однак, стягнув з відповідача на користь Управління ПФУ лише витрати на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в сумі 3 210,06 гривень, посилаючись на розрахунок суми позову та довідки АТЗТ «Гідромонтаж» про підтвердження трудового стажу зазначених осіб на підприємстві Південноукраїнське монтажне управління «Гідромонтаж» та АТЗТ «Гідромонтаж» після 18 лютого 1992 року. У стягненні витрат на виплату і доставку пільгової пенсії іншим пенсіонерам відмовив, вказуючи на недоведеність позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону, згідно з якою таким особам призначається пенсія на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством, а особам, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 400/97-ВР), відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 якого відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що обов'язок АТЗТ «Гідромонтаж» відшкодувати Управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які призначені його працівникам відповідно до пунктів "б"-"з" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Однак, оскільки підприємство Південноукраїнське монтажне управління «Гідромонтаж» створено 18 лютого 1992 року на підставі рішення виконкому Новокаховської міської ради № 36, то відшкодуванню підлягають витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам, які отримали пільговий стаж з 18 лютого 1992 року.

Також, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про протиправність включення до відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2, що отримали пільговий стаж на Південноукраїнському монтажному управлінні треста «Гідромонтаж» до 18 лютого 1992 року, оскільки безпідставність такого відшкодування була встановлена постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2013 року, яка набрала законної сили.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на наведене, апеляційний суд, виходячи з розрахунку суми позову та довідок АТЗТ «Гідромонтаж» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, на підприємстві Південноукраїнське монтажне управління «Гідромонтаж» та АТЗТ «Гідромонтаж» після 18 лютого 1992 року, дійшов правильного висновку, що сума витрат на виплату та доставку пенсій за листопад 2012 року по вказаним пенсіонерам підлягає стягненню в сумі 3 210,06 гривень.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують і цей суд під час вирішення спору правильно застосував норми матеріального права та не порушив норми процесуального права, то, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, підстави для скасування ухваленої ним постанови відсутні.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Нова Каховка Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

С.Є.Амєлін

М.І.Мойсюк