Справа № 804/20459/14
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЖукової Є.О.
при секретаріРиженко О.В.
представника відповідача Пряжнікова В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія" про стягнення заборгованості з податку на додану вартість в сумі 1627,71 грн.
10 грудня 2014 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія" про стягнення заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 1627,71 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 р. по справі було відкрито провадження та справа призначена до розгляду.
Відповідач до судового засідання, яке було призначено на 24.12.2014 р. з`явився, заперечення від 23.12.2014р. №38 до адміністративного позову надав, щодо задоволення позовної заяви заперечує в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення позивача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача відповідно до положень ст.128 КАС України.
Враховуючи термін розгляду адміністративної справи, передбачений ст.122 КАС України, а саме: адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за доказами, наявними в матеріалах справи.
Аналогічної думки дотримується і Вищий адміністративний суд України, виклавши її в листі від 01.02.2012 року за №279/11/13-12, згідно з яким визначається необхідність дотримання строків розгляду адміністративних справ, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, та зазначається, що потрібно вживати заходів щодо регулярного призначення судових засідань та, у разі потреби, дисциплінування сторін, інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.
Судом були досліджені наступні письмові докази, наявні в матеріалах справи: копія витягу з ЄДРПОУ; копія зворотнього боку облікової картки платника податку; копії податкових декларацій з податку на додану вартість від 22.09.2014р., від 17.10.2014р.; копія податкової вимоги форми "Ю" від 03.09.2014р. №2447-25; копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; копія конверту-поверненя з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання"; копія наказу від 17.11.2014р. №93-о; копія платіжного доручення від 22.08.2014р. №110; копія листа від 23.12.2014р. №54/2/463/649; копія виписки банку з особового рахунку відповідача.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив наступне.
Податковим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" від 03.09.2014 р. №2447-25 з визначеною сумою податкового боргу 2 846,72 грн. та надіслано на адресу відповідача, що підтверджується поштовим направленням.
До ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відповідачем були подані декларації з ПДВ від 22.09.2014р., відповідно до якої грошове зобов`язання по ПДВ складає - 1016 грн. та від 17.10.2014 р., відповідно до якої грошове зобов`язання по ПДВ складає - 1010 грн., які самостійно визначені відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.
Зазначене вище спростовує позицію контролюючого органу, викладену в заявленому адміністративному позові щодо наявності у відповідача податкового боргу в сумі 1627,71 грн. та, враховуючи підтвердження належними доказами, які містяться в матеріалах справи факти сплати з боку відповідача податку на додану вартість за липень 2014р. в сумі 2 919,00 грн., про що свідчить долучене до матеріалів справи платіжне доручення від 22.08.2014р. №110, має логічним наслідком відсутність обґрунтування позиції контролюючого органу належними та допустимими доказами в розумінні ст.. 70 КАС України правових підстав для стягнення з відповідача зазначеної в адміністративному позові суми.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема з визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в України, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Згідно ст. 1 Податкового кодексу України, податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу. Державна податкова справа - сфера діяльності контролюючих органів, передбачена цим Кодексом та іншими актами законодавства України, спрямована на формування і реалізацію державної податкової політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи. Цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій. Встановлення і скасування зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, їх розмірів та механізмів справляння здійснюються відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп. 43.1 ст. 43. Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Відповідно до пп. 43.2. ст. 43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Відповідно до пп.43.3. ст. 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Відповідно до пп. 43.5. ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Відповідно до ст.ст.180, 181 ПК України визначаються платники податку на додану вартість, а також вимоги щодо реєстрації осіб як платників податку.
Відповідно до ст. ст. 185, 186, 187 ПК України визначають об`єкт оподаткування, місце постачання товарів та послуг, дата виникнення податкових зобов`язань.
Відповідно до ст.202 ПК України визначено звітні (податкові) періоди, якими є: один календарний місяць, а у випадках, визначених цим Кодексом - календарний квартал з урахуванням особливостей , передбачених зазначеною статтею.
Відповідно до ст.203 ПК України визначається порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом.
Зокрема, п.203.1 ст.203 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Згідно до п.203.2 ст.203 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.203.1 цієї статті для надання податкової декларації.
Як вбачається з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, відповідачем, згідно ст. ст.202,203 ПК України самостійно узгоджене податкове зобов`язання відповідно до зазначених податкових декларацій повністю та вчасно сплачено, а тому, станом на 20.11.2014 року не має наслідком наявності податкового боргу з ПДВ у розмірі 1627,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.08.2014р. №110 на суму 2 919,00 грн., яке міститься в матеріалах справи.
Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, викладених у заявленому адміністративному позові та спростування їх з боку відповідача належними та допустимими доказами в розумінні ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, що виключає наявність у суду правових підстав для задоволення зазначеного адміністративного позову.
За таких підстав, суд вважає, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія" про стягнення заборгованості з податку на додану вартість у сумі 1627,71 грн. не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія" про стягнення заборгованості з податку на додану вартість у сумі 1627,71 грн. - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова