Справа № 2а-1423/11/0970
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2015 р. м. Київ К/800/47331/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів: головуючої Юрченко В.П., суддів: Бухтіярової І.О., Сіроша М.В., за участю секретаря судового засідання Іванова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2014 р.

у справі № 2а-1423/11/0970

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № та № від 17.02.2011 року, -,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2011 року задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 116 006,25 грн. (в т.ч. основний платіж 92 805,00 грн. та штрафні санкції - 23 201,25 грн.); №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників на суму 3 595,31 грн. (в т.ч. основний платіж 2 876,25 грн. та штрафні санкції - 716,06 грн.); №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по прибутковому податку на доходи від підприємницької діяльності на суму 81 083,88 грн. (в т.ч. основний платіж 64 867,10 грн. та штрафні санкції - 16 216,78 грн.).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2014 р. за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідача, постанову суду першої інстанції скасовано, та ухвалено нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Посилаючись на невідповідність висновку апеляційного суду дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, порушення норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне задовольнити розглядувані касаційні вимоги з урахуванням такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 27.05.2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, та протягом 2008 р. був платником єдиного податку.

Коломийською об'єднаною державною податковою інспекцією проведена планова виїзна перевірка суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року, за наслідками якої складено акт за №85/172/НОМЕР_1 від 04.02.2011 року, яким встановлено порушення позивачем вимог: ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», в частині перевищення виручки 500 тис. грн.; п.п. 8.1.1, п.п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого донараховано податок з фізичних осіб в сумі 2 876,25 грн.; ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» та п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 4.1 ст. 4, п.п. 4.2.8 п. 4.2 ст. 4, п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 64 867,10 грн.; п. 4.1 ст. 4, п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 92 805,00 грн.

Підставою для такого висновку слугувало твердження податкового органу про завищення позивачем виручки, яка за 2008 р. становить 688921, 05 грн., та яке відбулось в 4-му кварталі 2008 р., а тому з 1-го кварталу 2009 р. він зобов'язаний був перейти на загальну систему оподаткування.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення - рішення: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 116 006,25 грн. (в т.ч. основний платіж 92 805,00 грн. та штрафні санкції - 23 201,25 грн.); №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників на суму 3 595,31 грн. (в т.ч. основний платіж 2 876,25 грн. та штрафні санкції - 716,06 грн.); №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по прибутковому податку на доходи від підприємницької діяльності на суму 81 083,88 грн. (в т.ч. основний платіж 64 867,10 грн. та штрафні санкції - 16 216,78 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що факт перевищення виручки від реалізації товару не знайшов свого підтвердження, оскільки позивач надав до перевірки та суду докази повернення покупцям авансу без реалізації продукції, а розмір отриманої виручки відповідача відповідає задекларованій та документально підтвердженій сумі в межах 500 тис.грн. за 2008 р.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що законодавцем чітко визначено умови перебування платника податку на спрощеній системі оподаткування, та не дотримання цих умов, має відповідні наслідки, а саме, якщо загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), перевищує допустимий розмір для платників єдиного податку; здійснення операцій або укладання угод на суму, що перевищує допустимий розмір для підприємців-платників єдиного податку; перевищення обсягу виручки, максимально встановленого для платників єдиного податку; недотримання форми розрахунків, - передбачає перереєстрацію платника єдиного податку платником податків на загальних підставах. Недотримання строків такої перереєстрації тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає такі висновки суду апеляційної інстанції помилковими, які прийняти з неправильним застосуванням норм матеріального права з таких підстав.

Статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» №727/98 від 03.07.1998 року встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

За змістом абз. 5 п.1 цього Указу, - виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Тобто, чітко визначено, що виручка в розмірі 500 тис. грн., розраховується саме за реалізовану продукцію.

Між сторонами немає спору стосовно того, що позивачем повернуто частину предоплати (авансу), в зв'язку з неможливістю реалізувати товар, що підтверджується книгою обліку доходів і витрат, заявами покупця на поставку товару та сплату авансу позивачу, накладними, актами про видачу коштів при поверненні товару. З урахуванням сум, які повернуті покупцям без реалізації товару, обсяг виручки позивача за 2008 р. становить 485326 грн.

Таким чином, юридично вірним є висновок суду першої інстанції, що Указом Президента України № 727/98 надано право застосувати спрощену систему оподаткування фізичним особам-підприємцям, обсяг виручки у яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до статті 226 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінено помилково.

Керуючись статтями 220, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року скасувати, та залишити в силі постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2011 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: /підпис/В.П.Юрченко
/підпис/І.О.Бухтіярова
/підпис/М.В.Сірош