Справа № 751/12933/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2014 року Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернулось до Новозаводського районного суду міста Чернігова із позовом до Головного управління юстиції у Чернігівській області, у якому просило: скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу ВП № 44084456 від 12 листопада 2014 року.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова по справі № 751/3275/14 зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплаченої грошової допомоги.

На виконання виконавчого листа № 751/3275/14, виданого 14 липня 2014 року Новозаводським районним судом міста Чернігова, державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 44084456.

Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради надало відповідь № 6070/14 від 22.07.2014 року (а.с.5), що рішення суду виконано в частині здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення та не має можливості виконати рішення суду в частині зобов'язання здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування, і копію розрахунку на доплату за рішенням суду (а.с.6).

Державним виконавцем направлено вимогу від 05.11.2014 року щодо виконання рішення суду в повному обсязі та надання копій підтверджуючих документів.

На вимогу державного виконавця Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради надавало відповідь № 9339/10 від 11.11.2014 року (а.с.8) про відсутність коштів на рахунку управління і довідки з підтвердженням УДКСУ у м. Чернігові (а.с.8).

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Бурою М.В. винесено постанову від 12.11.2014 року про накладення штрафу в сумі 680 грн. 00 коп. (а. с. 3).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Бурої М.В. про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року є законною, оскільки відсутність бюджетних коштів не є беззаперечним доказом неможливості виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (далі Закон №606-XIV) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із статтею 75 Закону №606-XIV, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону.

У разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Таким чином, Закон чітко визначає умови притягнення боржників до відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду про зобов'язання виконати певні дії та поновлення на роботі, без дотримання яких, зазначені дії не можуть бути визнані законними.

З наведених норм вказаного Закону вбачається, що визначальною умовою притягнення боржників до відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді накладення штрафу є вирішення питання, щодо наявності вини боржника та поважності причин невиконання вимог суду.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 257 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Європейський суд з прав людини у пункті 35 свого рішення по справі «Бурдов проти Росії» звертає увагу на те, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням, а тому доводи апелянта щодо неможливості виконати рішення суду в зв'язку з відсутністю коштів є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець правильно визначив невиконання боржником рішення суду, яке набрало законної сили, та правомірно прийняв спірну постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблених у відповідності з вищеназваними нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.