Справа № 295/10262/13-а (2-а/295/389/13)
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року м. Київ К/800/56286/13

колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амеліна С.Є., Бутенка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та зобов'язання виконати рішення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом, в якому просила: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо неправдивого повідомлення ВДВС про виконання судового рішення у справі №2-а-1738/11; визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо невиконання постанови суду від 4 липня 2011 року по справі №2-а-1738/11; визнати неправомірними дії управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області та Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ щодо невиконання рішення суду від 4 липня 2011 року у справі №2-а-1738/11; скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Житомирській області від 8 травня 2013 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2-а-1738/11 як незаконну; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області виконати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 4 липня 2011 року у справі №2-а-1738/11 в місячний строк.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2013 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2013 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1, судами порушення норм чинного процесуального законодавства, що призвело до постановлення неправильних судових рішень, позивач, звернувшись із касаційною скаргою, просить скасувати постановлені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та направити справу до суду першої інстанції для прийняття позовної заяви та розгляду її по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в поданому до суду позові позивач просить визнати дії відповідачів неправомірними та скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Житомирській області від 8 травня 2013 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-а-1738/11 як незаконну та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області виконати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 4 листопада 2011 року у справі №2-а-1738/11 в місячний строк.

Окрім зазначеного, ОСОБА_1 в своїй позовній заяві вказує на те, що про порушення своїх прав вона дізналась 13 червня 2013 року, коли отримала лист з Богунського ДВС, а тому вона вправі подати позовну заяву до суду до 23 червня 2013 року.

Однак адміністративний позов до Богунського районного суду м. Житомира було подано 4 липня 2013 року, про що свідчить штемпель на конверті (позовну заяву зареєстровано в суді першої інстанції 10 липня 2013 року згідно штампу вхідної кореспонденції суду), тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого процесуальним законом.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів підстав для поновлення строку звернення до суду судами попередніх інстанцій не встановлено.

Частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки з адміністративним позовом позивач звернулася до суду з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у доводах касаційної скарги посилається на положення частини дев'ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки саме відповідно до зазначеної правової норми нею була оскаржена бездіяльність другого відповідача, управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області.

Наведені доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки відповідно до положень абзацу шостого частини дев'ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України заяву у порядку цієї норми права може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто позивач пропустила строки звернення до адміністративного суду, встановлені як статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України, так і частиною дев'ятою статті 267 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Юрченко В.В.

Судді Амєлін С.Є.

Бутенко В.І.