Справа № 826/17030/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Шанс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Шанс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва про стягнення суми.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Перший шанс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2010, яка становить 247677,00 грн., зa лютий 2010, яка становить 41573,00 грн., за березень 2010, яка становить 38870,00 грн., зa квітень 2010, яка становить 38129,00 грн., за травень 2010 яка становить 37706,00 грн., за червень 2010, яка становить 37186,00 грн., за липень 2010, яка становить 34857,00 грн., за серпень 2010, яка становить 37579,00 грн., за вересень 2010, яка становить 61526 грн., за жовтень 2010 року, яка становить 34793,00 грн., заявлених до відшкодування на розрахунковий рахунок.

За результатами перевірки був складений акт перевірки від 30.01.2012 р. та прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.03.2012 № .

Позивач не погодився з такою позицією податкового органу та оскаржив до суду податкове повідомлення-рішення від 12.03.2012 № , яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 609896,00 грн.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 по справі № 2а-16778/12/2670 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2013 та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.03.2012 № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 609896,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.04.2014 залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 по справі № 2а-16778/12/2670 .

23.06.2014, позивач звернувся до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві із заявою про повернення на поточний рахунок ТОВ «Перший шанс» ПДВ в сумі 609896,00 грн., згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.04.2014.

Однак, кошти, повернуті не були.

Згідно пп. 14.1.18. ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п. 200.8 ст. 200 ПК України, до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Відповідно до п. 200.9 ст. 200 ПК України, форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п. 200.10 ст. 200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до п. 200.11 ст. 200 ПК України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 200.12 ст. 200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Отже, з аналізу вищенаведених положень ст. 200 ПК України, вбачається, що податковий орган готує та подає висновок про повернення заявленої суми бюджетного відшкодування лише якщо платник податків подав заяву разом із декларацією та розрахунком суми бюджетного відшкодування, а також після проведення перевірки заявлених у податковій декларації даних щодо суми бюджетного відшкодування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у позивача виникло право на бюджетне відшкодування після отримання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 по справі № 2а-16778/12/2670, якою було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.03.2012 № , яким саме позивачеві і було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 609896,00 грн., оскільки згідно ч. 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, враховуючи, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 по справі № 2а-16778/12/2670 було скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.03.2012 № , яким позивачеві було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 609896,00 грн., то ТОВ «Перший шанс» повинно було подати до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві разом із заявою про повернення на поточний рахунок ТОВ «Перший шанс» ПДВ в сумі 609896,00 грн. податкову декларацію та розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Однак, як вбачається із заяви товариства від 24.06.2014, позивачем не були додані до неї ані податкова декларація, ані розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Крім того, позивач не надав суду доказів, що ним подавалися податкова декларація та розрахунок суми бюджетного відшкодування до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві для повернення на поточний рахунок ТОВ «Перший шанс» ПДВ в сумі 609896,00 грн.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інтсанції, що позивачем була недотримана процедура повернення бюджетного відшкодування, оскільки позивач подав до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві лише заяву про повернення на поточний рахунок ТОВ «Перший шанс» ПДВ в сумі 609896,00 грн., в той час як в ПК України чітко визначено, що до заяви також додається податкова декларація та розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби у Шевченківському районі (код за ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРШИЙ-ШАНС" (код за , 01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 53, поточний рахунок № 01 в ПАТ "КБ "Євробанк" м. Київ, МФО 380355) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 609896,00 гривень (шістсот дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто шість грн. 00 коп.), оскільки повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється органами державного казначейства на підставі висновку податкового органу, але в матеріалах справи відсутні докази, що Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підготувала та подала до Головного управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва відповідний висновок.

А тому, враховуючи, відсутній висновок ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про повернення на поточний рахунок ТОВ «Перший шанс» ПДВ в сумі 609896,00 грн. та, враховуючи, що даний висновок виноситься лише за умови дотримання платником податків процедури повернення суми бюджетного відшкодування, а також враховуючи, що судом першої інтсанції було встановлено недотримання позивачем вимог п. 200.7 та п. 200.8 ст. 200 ПК, що і стало підставою для не підготування податковим органом висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРШИЙ-ШАНС" (код за , 01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 53, поточний рахунок № 01 в ПАТ "КБ "Євробанк" м. Київ, МФО 380355) суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 609896,00 гривень.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Шанс» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.