Справа № 826/14278/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Альянс" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Альянс" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Експрес Альянс" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.07.2014 № та від 02.07.2014 №..

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення адміністративного позову.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено судом першої інстанції

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві була проведена позапланова документальна виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерком Компані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» за період з 01.01.2010 по 20.08.2013. Результати перевірки оформлені актом від 17.06.2014 №1164/22-13/38124407.

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки та згідно висновків цього Акта, встановлено допущення позивачем порушень вимог: пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у 2012 році на суму 28 595,00 грн. та пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 27 233,00 грн.

02 липня 2014 року відповідачем, за висновками акта перевірки, прийнято податкові повідомлення-рішення №, якими позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 34 041 грн., у тому числі: 27 233 грн. - основний платіж, 6808 грн. - штрафні (фінансові) санкції; №, якими позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 35 744 грн., у тому числі: основне зобов'язання - 28 595 грн., 7149 грн. - штрафні санкції.

З підстав незгоди з правомірністю податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, прийшов до висновку, що надані позивачем первинні документи на підтвердження господарської операції з надання послуг не відповідають вимогам діючого законодавства, а отже, не можуть прийматися як підтвердження товарності вказаної господарської операції

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Відповідно до пункту 14.1.36 Податкового кодексу господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає зокрема у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг, які відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України вбачається, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка, як встановлено п. 201.10 цієї ж статті є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що виникнення у платника податків права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість можливе, за умови придбання ним товарів та послуг для використання їх при здійсненні ним господарської діяльності, визначальною ознакою якої є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Також, відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

До складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати та податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Разом з тим, колегія суддів вказує на залежність права платника податку на нарахування податкового кредиту від фактичного здійснення господарської операції з підтвердженням такого здійснення достовірними первинними документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією, в свою чергу є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, основними видами діяльності позивача за кодами КВЕД є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, видання журналів і періодичних видань, рекламні агентства, посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» (виконавець) було укладено типові договори про виконання робіт по виготовленню та розповсюдженню поліграфічної продукції від 10.07.2012 №08-РК, від 20.08.2012 №10-РК, від 05.11.2012 №12-РК, відповідно до яких виконавець виконує замовнику роботи з розробки та виготовлення поліграфічної продукції рекламного характеру, згідно замовлення та характеристик, що зазначаються в додатку до договору, який підписується сторонами і є його невід'ємною частиною.

На підтвердження руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів від 10.07.2012 №08-РК, від 20.08.2012 №10-РК, від 05.11.2012 №12-РК; додатків до договорів; рахунків-фактур за відповідні періоди; актів здачі-прийняття робіт за відповідні періоди; маршрутних листів за відповідні періоди; видаткових накладних за відповідні періоди; податкових накладних за відповідні періоди; платіжні доручення за відповідні періоди; фото виконаних робіт.

Разом з тим, державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених між товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» вказано на акт державної податковою інспекції у місті Черкаси від 15.04.13 №375/22-14/38011197 «Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 01.03.2012 по 28.02.2013».

З акту перевірки від 15.04.13 №375/22-14/38011197 вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» не знаходиться за адресою реєстрації, відсутні трудові ресурси, виробничо-складські приміщення, транспортні засоби, інше майно, яке економічно необхідне для виконання робіт, надання послуг, поставки товарів.

Так, предметом договірних відносин із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» були роботи з розробки та виготовлення поліграфічної продукції рекламного характеру, згідно замовлення та характеристик, що зазначаються в додатку до договору, а саме: розробка та створення логотипу та корпоративного стилю підприємства, розробка та створення брендбуку підприємства, виготовлення евробуклету, евроконверту, ручна упаковка конвертів, розповсюдження поліграфічної продукції тощо.

Однак, позивачем не було надано доказів неможливості виконання відповідного обсягу робіт за договорами із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» власними силами, економічної та ділової доцільності господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн», яке зареєстровано в Черкаській області.

Крім того, позивачем не надано доказів щодо руху активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн»: погодження тестових матеріалів, затвердження оригінал-макетів евробуклетів та логотипів, погодження дизайну продукції, як це передбачено умовами договорів від 10.07.2012 №08-РК, від 20.08.2012 №10-РК, від 05.11.2012 №12-РК (розділ 3 договорів), реальної оплати цих послуг.

Також, маршрутні листи - без реквізитів (відсутні підпис та дата) не можуть бути доказами виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» своїх зобов'язань за названими договорами у серпні-листопаді 2012 року.

Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що господарські операції позивачем здійснювалися за межами звичайної господарської діяльності позивача, не є реальними, не відповідають дійсному економічному змісту та не підтверджені необхідними документами, що є свідченням недобросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Альянс" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.