Справа № 803/225/15-а
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року Справа № 803/225/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - Нововолинська ОДПІ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку в розмірі 3243,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, як суб'єкт підприємницької діяльності, зобов'язаний своєчасно сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, визначених законодавством, однак за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку в сумі 3243,51 грн. Вжиті податковим органом заходи стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач заперечень на позов не надіслав, в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

За таких обставин судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача, відповідача на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.03.2006 року зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області, перебуває на обліку як платник податків у Нововолинській ОДПІ, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців (а.с.4-5).

Відповідач є платником єдиного податку відповідно до корінця свідоцтва платника єдиного податку серії Б №702242, виданого їй Нововолинською ОДПІ 03.09.2013 року (а.с.7).

Із заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 02.09.2013 року (а.с.8-9) вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Нововолинсьої ОДПІ з проханням перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності на другу групу, обравши ставку єдиного податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати з 01.10.2013 року по виду діяльності згідно з КВЕД 96.09 - надання інших індивідуальних послуг, 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в спеціалізованих магазинах.

Ставки єдиного податку затверджені рішенням Нововолинської міської ради №14/29 від 04.01.2012 року (а.с.14). Відповідно до даного рішення, ставка єдиного податку по виду діяльності відповідача становить 20% мінімальної заробітної плати та складала у 2013 році - 229,40 грн. Та з 01.01.2014 року - 243,60 грн.

Згідно із п.14.1.175. ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту пункту 10.1.2. пункту 10.1 статті 10 ПК України єдиний податок відноситься до місцевих податків.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України передбачено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до абзацу 2 пункту 293.2 статті 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 296.2 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

З розрахунку податкового боргуОСОБА_1 слідує, що станом на 26.11.2014 року за відповідачем рахується борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 3243,51 грн. (а.с.11), який виник за період з 20 жовтня 2013 року по 20 листопада 2014 року.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

З метою погашення податкового боргу Нововолинською ОДПІ сформовано податкову вимогу від 17 березня 2014 року №244-25 (а.с.6), яку фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримала, однак вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Відповідно до пунктів 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 3243,51 грн. податкового боргу.

Керуючись статтями 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 (45400, АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету міста Нововолинська податковий борг з єдиного податку в сумі 3243 (три тисячі двісті сорок три) грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук