Справа № 39н-14/2а/0470/11891/12
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 січня 2015 р. Справа №39н-14/2а/0470/11891/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів головуючого судді Сидоренка Д.В., судді Власенка Д.А., судді Юркова Е.О., при секретарі Максименко Е.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Гончаренко Н.В., довіреність № 11 від 06.11.2014 року,

представника відповідача - Полівчук Д.П., довіреність без/н

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 р. за нововиявленими обставинами, у справі

за позовом ОСОБА_2,

до відповідачів:

Міністерства внутрішніх справ України,

Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ,

про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України та Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 року по справі № 2а-0470/11891/12 позов ОСОБА_2 задоволено частково:

- визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2012 року № 772 о/с у частині звільнення з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення - підполковника міліції ОСОБА_2;

- визнано незаконним та скасовано наказ Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 26.09.2012 року № 140 о/с у частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_2 з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення.

- в іншій частині позовних вимог у позові відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 року, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 року по справі № 2а-0470/11891/12 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 року залишено постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 року по справі № 2а-0470/11891/12 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 року без змін.

ОСОБА_2 01.12.2014 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 року по справі № 2а-0470/11891/12 за нововиявленими обставинами в частині незадоволених позовних вимог та приведення судової практики Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а саме постанову від 26.11.2012 р. по справі № 2а/0470/11891/12, у відповідність з постановою від 18.12.2012р. Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, прийнятою за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 року у справі №2а-0470/11891/12 суд фактично звільнив позивача з посади проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення. Натомість у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 18.12.2012 року, прийнятою за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права вказано, що суд не може брати на себе повноваження того органу, до компетенції якого належить вирішення питань щодо прийняття та звільнення працівника з роботи. У зв'язку з чим, відповідно до положень ч.1 ст.244-2 КАС України, суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність із зазначеним рішенням Верховного Суду України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року відкрито провадження в адміністративній справі за нововиявленими обставинами.

10.12.2014 року позивачем до суду надано доповнення до заяви від 01.12.2014 року про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.11.2012 року по справі № 2а/0470/11891/12 за нововиявленими обставинами. У доповненні позивач зазначив, що найбільш прийнятним відшкодуванням йому незаконних дій відповідачів буде поновлення позивача у тому статусі та тих правах, що позивач мав до видання протиправних наказів відповідачами, а саме: поновлення позивача на публічній службі на посаді проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення з дати незаконного звільнення з цієї посади (а саме - з 17.09.2012 року); визнання періоду з дня незаконного звільнення позивача по справі (з 17.09.2012 року) і до дня фактичного поновлення на посаді проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення, вимушеним прогулом і зарахування цього часу до спеціального стажу служби в ОВС; стягнення з відповідача ДДУВС середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на посаді, а в силу ст.256 КАС України, негайно у межах стягнення за один місяць. Крім того, просив виключити з описової частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012р. по справі №2а/04700/11891/12 наступний абзац «Таким чином, з 12.09.2012р. позивач є таким, що звільнений з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення у відповідності з наказами МВС України від 25.12.2010р. №1849 й від 30.12.2010р. №2238 о/с та зі служби в органах внутрішніх справ у відповідності з наказом МВС України від 10.02.2011р. №200 та з відповідним наказом ДДУВС від 25.02.2011 року №14 о/с».

16.12.2014р. відповідачем Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ подані заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно яких зазначена позивачем обставина об'єктивне не існувала на момент розгляду справи в суді першої інстанції, і не може рахуватися ново виявленою в розумінні ст.254 КАС України.

В судовому засіданні 18.12.2014р. відповідачем Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ надані доповнення до заперечень, зокрема щодо хронології прийняття розпорядчих документів відносно проходження публічної служби позивачем.

22.12.2014 року позивачем до суду, з метою всебічного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи, надано заяву, до якої прикладено додаток, а саме: хронологію спірних правовідносин у справі № 2а/0470/11891/12.

13.01.2015 року позивачем до суду надано обґрунтування проти доповнень до заперечень відповідача-2 (ДДУВС) від 18.12.2014 року. Ознайомившись з доповненнями, позивач надав свої доводи щодо тверджень відповідача-2, зазначивши свою позицію в чотирьох пунктах раніше вказаного обґрунтування. Окремо, позивач вказав, що твердження відповідача-2 є необґрунтованими та повністю спростовуються правовими нормами, судовими рішеннями та доводами позивача.

В судовому засіданні 14.01.2015р. відповідачем Міністерством внутрішніх справ України надані заперечення проти заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно яких відповідач зазначає, що постанова Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у справі №21-21а12 від 18.12.2012р. не має істотного значення для вирішення публічно-правового спору, який був предметом розгляду справи №2а/0470/11891/12, оскільки не встановлює жодних приписів застосування чинного законодавства і не стосується питань пов'язаних з виконанням судових рішень або із поворотом їх виконання. Крім того, на час прийняття постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2012р., Верховним Судом України не була прийнята постанова у справі №21-21а12.

21.01.2015 року позивачем до суду надана заява, зокрема щодо додаткового обґрунтування правової позиції відносно заявлених вимог відносно поновлення позивача на посаді проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення.

Розглянувши заяву про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від від 26.11.2012 року по справі № 2а-0470/11891/12 за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч.2 ст.245 КАС України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

За своєю правовою природою нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Тобто, нововиявлена обставина це юридичний факт, який передбачений нормами права і зумовлює виникнення, зміну або припинення правовідносин? юридичний факт, що має істотне значення для вирішення даної конкретної справи? юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом? юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з постанови Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 18.12.2012р. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/28332559), відмовлено в задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 25 липня 2007 року з підстави неоднакового застосування Вищим адміністративним судом України пункту 7 та підпункту «а» пункту 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з підстав відсутності неоднаковості застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Таким чином, встановлення Верховним Судом України відсутності неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, не зумовлює виникнення, зміну або припинення правовідносин з приводу проходження (звільнення) позивачем публічної служби, не має істотного значення для вирішення даної справи, а також не визначає порядок застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Крім того, вищезазначена постанова прийнята Верховним Судом України 18.12.2012р., тобто після прийняття Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанови від 26.11.2012 року у справі № 2а-0470/11891/12.

У зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що наведені заявником підстави не володіють необхідними ознаками нововиявлених обставинами, внаслідок чого заява ОСОБА_2 про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 року по справі № 2а-0470/11891/12 за нововиявленими обставинами в частині незадоволених позовних вимог, підлягає залишенню без задоволення.

У судовому засіданні 21.01.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини заяви.

Заяву оформлено та підписано 26.01.2015 року.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 р. у справі № 2а/0470/11891/12 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, справу розглянуто у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, розгляду справи у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Сидоренко Д.В.

Суддя Власенко Д.А.

Суддя Юрков Е.О.