Справа № 804/15182/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлаковій Н.В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача представника відповідача Павлової Т.І. Садовіч М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРНИ-СЕРВІСМОНТАЖ" про адміністративно-господарських санкцій та пені
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не забезпечив працевлаштування інвалідів у відповідній кількості та не сплатив вчасно адміністративно-господарські санкції за не здійснення працевлаштування інвалідів, в результаті чого порушено вимоги ст.19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та завдано значної шкоди державним інтересам.
Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення проти позову з проханням відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, відповідач у встановлений строк і належним чином щомісячно (крім січня місяця 2013р. по причині запланованого вивільнення працівників підприємства) подавала відповідну звітність форми 3-ПН до Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу, повідомляючи про наявність робочих місць для інвалідів. Центри зайнятості повинні направляти інвалідів, за відсутність кількості інвалідів зареєстрованих у центрі зайнятості, як безробітні, роботодавець відповідальності не несе.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши письмові заперечення відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на Товариство з обмеженою відповідальністю "Терни-Сервісмонтаж" покладається обов'язок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Протягом 2013р. відповідачем надавалися звіти про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів за формою № 3-ПН до Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу від: 15.02.2013р.; 07.03.2013р.; 28.05.2013р.; 09.07.2013р.; 18.07.2013р.; 05.08.2013р.; 02.09.2013р.; 01.10.2013р.; 01.11.2013р.; 25.11.2013р.,29.11.2013р., копії яких наявні в матеріалах справи.
Згідно з відповіддю Тернівського районного центру зайнятості № 14/03-672 від 06.06.2014р., оригінал якої оглянутий в судовому засіданні, а копія залучена до матеріалів справи, відповідач інформував центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів, та зазначено про наявність поданих звітів поданих протягом 2013р., при цьому інформація щодо подання звітів підприємством відповідача за квітень, червень,, вересень, грудень відсутня.
Також у відповіді зазначається, що протягом 2013 року центром зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терни-Сервісмонтаж» на працевлаштування було направлено 10 інвалідів, 4 особи працевлаштовані, 2 особам відмовлено у працевлаштуванні.
Відповідно до копії листа директору ТОВ «Терни-Сервісмонтаж» від 15.10.14р. № 14/03-1257, наданого в судовому засіданні представником відповідача, інформація щодо подання звітів підприємством відповідача за квітень, червень, грудень також відсутня. Протягом 2013р. центром зайнятості до підприємства на працевлаштування було направлено 10 інвалідів, 4 особи працевлаштовані, 5 осіб відмовились від працевлаштування . Відмовлено роботодавцем у працевлаштування 1 особи було в зв'язку з відсутністю необхідних документів про освіту.
Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про основні соціальні захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.
Частиною 3 ст.18 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV визначено, що робоче місце інваліда - місце або виробнича ділянка постійного або тимчасового знаходження особи у процесі трудової діяльності на підприємствах, в установах і організаціях; спеціальне робоче місце інваліда - окреме робоче місце або ділянка виробничої площі, яка потребує додаткових заходів з організації праці особи з урахуванням її індивідуальних функціональних можливостей, обумовлених інвалідністю, шляхом пристосування основного і додаткового устаткування, технічного обладнання тощо.
Згідно до статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. В силу частини 3 статті 18-1 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.
Згідно п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).
На виконання зазначеної норми, наказом Міністерства соціальної політики України затверджено Порядок подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», яким передбачено подання до центру зайнятості форми №3-ПН не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії.
Абзацом 3 п.2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, передбачено, що інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Міністерством праці України за погодженням з Держкомстатом України.
Відповідно до п.п.2, 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення. Порядок нарахування пені та встановлення строку її сплати затверджуються Мінпраці.
Згідно з ч.1 ст.217 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.
Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, згідно статті 218 Господарського кодексу України, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною 2 наведеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавством, при наявності в діях суб'єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.
Відтак, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.
Спори, що виникають із правовідносин за статтями 19, 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку.
Враховуючи вищенаведені норми права та обставини справи, судом з'ясовано, що відповідачем не дотримано останнього обов'язку, тобто здійснення самостійних заходів по працевлаштуванню інвалідів.
Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми 3-ПН "Звіт про наявність вакансій", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005р №420, форма використовується для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, зареєстрованих у центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, для підбору персоналу на замовлення роботодавців, для оцінки поточної потреби в кадрах та організації професійної підготовки населення відповідно до потреб ринку праці.
Вказана Інструкція втратила чинність у зв'язку з прийняттям Наказу Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013р. №316, який набрав чинності 12.07.2013р.
Таким чином, вказаними нормами права встановлена єдина форма призначена для інформування центру зайнятості та населення про наявність вільних робочих місць, в тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та порядок її подання.
Відповідно до п. 4.4 рекомендацій Президії Вищого адміністративного суду України від 14.04.2008 року № 07.2-10/2 при розгляді зазначеної категорії справ адміністративним судам потрібно встановлювати такі обставини: - створення робочих місць відповідно до встановленого нормативу; - інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад); - спрямування центрами зайнятості інвалідів до роботодавців та випадки безпосереднього звернення інвалідів до роботодавців з питань працевлаштування; - причини не працевлаштування роботодавцями інвалідів.
Судом встановлено, що представник відповідача згідно наданих заперечень та пояснень наданих в судовому засіданні зазначив, що звіти до Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу подавалися щомісячно, окрім січня місяць, проте матеріалами справи не підтверджено наявність звітів за квітень, червень та грудень місяці 2013 року.
Крім того суд звертає увагу, що згідно відповіді Тернівського районного центру зайнятості № 14/03-672 від 06.06.2014р., оригінал якої оглянутий в судовому засіданні, а копія залучена до матеріалів справи, відповідач інформував центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів, та зазначено про наявність поданих звітів поданих протягом 2013р., при цьому інформація щодо подання звітів підприємством відповідача за квітень, червень,, вересень, грудень відсутня.
Також у відповіді зазначається, що протягом 2013 року центром зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терни-Сервісмонтаж» на працевлаштування було направлено 10 інвалідів, 4 особи працевлаштовані, 2 особам відмовлено у працевлаштуванні. Вказане відповідачем не спростовано, та не надано інформацію щодо наявності законних підстав для відмови у працевлаштуванні направлених на підприємство інвалідів.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Терни-Сервісмонтаж" до Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу звіт форми 3-ПН для працевлаштування осіб, яким встановлена група інвалідності за січень, квітень, червень та грудень 2013р. не подавався.
Щодо копії листа Тернівського районного центру зайнятості від 15.10.2014р., який частково не відповідає інформації зазначеній в листі від 06.06.2014р., щодо кількості інвалідів яким відмовлено у працевлаштуванні, то з огляду на вимоги ст.70 КАС України, щодо належності та допустимості доказів, суд його оцінює критично, так як оригінал (чи належним чином завірена копія) вказаного листа відповідачем не надано. Крім того його зміст в частині не надання відповідачем звітів за квітень, червень, грудень відповідає інформації зазначеній в листі від 06.06.2014р.
Таким чином, як зазначено вище ч.2 ст.18 ГК передбачено, що учасник господарських відносин несе відповідальність, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, проте вищевказане відповідачем не спростовано.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 4 липня 2011 року (справа № 21-159а11) та 11 червня 2013 року (справа № 21-63а13), 11 лютого 2014р.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терни-Сервісмонтаж» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терни-Сервісмонтаж» на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 5,30 рн. (п'ять гривень тридцять копійок).
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова