Справа № 361/9133/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/9133/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Телепенько А.Д.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення № 1237-45-06 від 22.05.2014 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність та користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, внесення змін до рішень Броварської міської ради» та про скасування вказаного рішення, зобов'язання відповідача винести на засідання чергової сесії Броварської міської ради Київської області і розглянути подані нею клопотання про надання їй дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації орієнтованою площею 0,10 га в межах міста Бровари Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач відповідно до норм чинного законодавства подала відповідачу всі необхідні документи для задоволення її клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 р. позов задоволено: визнано протиправними дії Броварської міської ради Київської області щодо прийняття рішення № 1237-45-06 від 22 травня 2014 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність та користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, внесення змін до рішень Броварської міської ради», скасовано рішення Броварської міської ради Київської області № 1237-45-06 від 22 травня 2014 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність та користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, внесення змін до рішень Броварської міської ради»; зобов'язано Броварську міську раду Київської області винести на засідання чергової сесії Броварської міської ради Київської області та розглянути подані ОСОБА_3 клопотання про надання дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації орієнтованою площею 0,10 га в межах міста Бровари Київської області.

Відповідач не погодившись з вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати постанову, та прийняти нову якою у задоволені позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах повноважень. Крім того, апелянт наголосив, що позивач порушив шестимісячний строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлений ст.99 КАС України та рішення Броварської міської ради Київської області № 1237-45-06 від 22 травня 2014, яке скасовано судом першої інстанції, стосувалось інших фізичних осіб, внаслідок чого, його скасування зачіпає права інших осіб.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому, за приписами п.2 ч. ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2013р. ОСОБА_4, як повірений ОСОБА_3, звернувся до Броварської міської ради з клопотанням у порядку ст.118 Земельного кодексу України, в якому просить: визначити без її погодження та виділити їй земельну ділянку орієнтовним розміром до 0,10 га в межах міста Бровари з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.12).

Листом Броварська міська рада від 10.06.2013 р. № 9-7-908, підписаний заступником міського голови міста, клопотання не було розглянуто та не прийнято відповідного рішення.

ОСОБА_3 оскаржила в судовому порядку дії відповідача щодо неналежного розгляду її заяви від 13.05.2013р. про виділення їй земельної ділянки.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2013 року, якою ОСОБА_3 було відмовлено у задоволені позовних вимог було скасовано, позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо порушення процедури розгляду клопотань про передання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації згідно з нормами статті 118 Земельного Кодексу України, та не внесення на розгляд сесії Броварської міської ради Київської області клопотання ОСОБА_3 про надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); зобов'язано відповідача розглянути заяву позивача у відповідності до ст.118 ЗК України. У задоволені решти позовних вимог відмовлено (справа №361/6692/13-а) (а.с. 10).

На виконання вказаного судового рішення Броварська міська рада Київської області розглянула клопотання позивача про виділення їй земельної ділянки та винесено рішення № 1237-45-06 від 22.05.2014 року, яким вирішено, зокрема пунктом 14.1., відмовлено ОСОБА_3 у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у зв'язку з тим, що графічні матеріали, додані до клопотання, не відповідають вимогам ст.118 Земельного кодексу України (а.с.41-53).

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, є судове рішення яким встановлено, що в клопотанні позивача від 13.05.2013р. про надання безоплатно земельної ділянки визначено всі необхідні дані та обґрунтовано бажання реалізувати право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, та до клопотання додано усі необхідні документи, отже, відповідач протиправно своїм рішенням від 22.05.2014р. відмовив позивачу у задоволені клопотання.

Проте, колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується, зазначая, що предметом розгляду у справі №361/6692/13-а були дії відповідача щодо належного розгляду клопотання позивача від 13.05.2013р. у порядку встановленому законодавством, а не відповідність поданих позивачем документів вимогам ст.118 ЗК України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі Закон № 280) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.10 Закону № 280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 26.Закону № 280 визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської ради.

Статтею 33 Закону № 280 встановленні повноваження сілької ради у сфері регулювання земельних відносин.

Аналогічне право щодо повноважень сільської ради з приводу вирішення земельних спорів закріплено в п. "й" ст. 12 Земельного кодексу України

Відповідно до ст. 116 та 123 цього Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Таким чином, позначення на відповідному графічному матеріалі бажаного місця розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами є обов'язковою складовою частиною заяви.

Судом апеляційної інстанції був витребуваний та досліджений документ - графічні матеріали, що були долучені позивачем до її заяви від 13.05.2013р. (а.с. 68). Проте, з вказаного документа вбачається, що ОСОБА_3 у графічному матеріалі не зазначила конкретного місця розташування бажаної земельної ділянки, хоча згідно вимог ст.118 ЗК України (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) на таких графічних матеріалах обов'язково повинно зазначатися бажане місце розташування земельної ділянки, оскільки, якщо бажана земельна ділянка вже перебуває у власності інших осіб, то необхідно додатковий документ - погодження землекористувача.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач подала графічні документи, які не відповідали вимогам ч.6 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв в межах компетенції та у спосіб передбачений законом, рішення відповідача № 1237-45-06 від 22.05.2014 року в частині відмови ОСОБА_3 у задоволені клопотання про надання дозволу на розроблення проекту є правомірним, позовні вимоги про скасування рішення відповідача № 1237-45-06 від 22.05.2014 року не підлягає задоволенню, оскільки, подані позивачем документи не відповідали вимогам ч.6 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для її скасування, та прийняття нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, скасувати.

ОСОБА_3 у задоволені позовних вимог до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.