Справа № 826/2559/14
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 лютого 2015 року м. Київ В/800/372/15

Вищий адміністративний суд України у склад колегії суддів:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Карася О.В., Ланченко Л.В., Лосєва А.М., Пилипчук Н.Г.,

перевіривши заяву Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2014 року

у справі № 826/2559/14 (К/800/49760/14)

за позовом суб'єкта господарювання - фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві звернулось до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2014 року у справі № 826/2559/14 за позовом суб'єкта господарювання - фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, якою Державній податковій інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві було відмовлено у відкритті касаційного провадження на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року.

Відповідно до статті 2391 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 2 «Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України» подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2014 року заявник послався на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, на підтвердження чого надав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2013 року у справі № 2а-45781/09/1670 (К-28968/10), ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2013 року у справі № 2а-11528/11/2670 (К/800/21949/13) та постанову Судової платати в адміністративних справах Верховного Суду України від 24 червня 2014 року, в яких по-іншому, на думку заявника, застосовано норми матеріального права.

Виконуючи положення статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вирішення питання про допуск вищим спеціалізованим судом справи до її провадження у Верховному Суді України з метою здійснення правосуддя та забезпечення однакового застосування законодавства усіма судами загальної юрисдикції, колегія Вищого адміністративного суду України не виявила неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права при постановленні ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2014 року, про перегляд якої подано заяву, та ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2013 року у справі № 2а-45781/09/1670 (К-28968/10) і ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2013 року у справі № 2а-11528/11/2670 (К/800/21949/13), оскільки правовідносини між сторонами у справах, за якими ухвалені вказані вище судові рішення, виникли з різних відмінних між собою обставин, яким надавалася правова оцінка, тобто такі правовідносини не є подібними, в яких ухвалено різні судові рішення з неоднаковим застосуванням норм матеріального права, що виключає підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Крім іншого, колегія суддів відзначає, що судовими рішеннями, на які робиться посилання для підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть бути рішення таких касаційних судів (інстанцій): Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України як касаційної (третьої) інстанції, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України як касаційної (третьої) інстанції, а також рішення апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом України від 22 лютого 2007 року № 697-V «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ». Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним.

Як вбачається зі змісту доданої до заяви про перегляд судового рішення копій постанови Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 24 червня 2014 року, на яку заявник посилається як на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, вона прийнята за результатами перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 лютого 2014 року, тобто переглянута судом касаційної (четвертої) інстанції.

Таким чином, зазначена вище постанова Верховного Суду України від 24 червня 2014 року не відноситься до переліку рішень, на які можуть робитися посилання для підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

В зв'язку з наведеним, підстави для допуску справи до перегляду Верховним Судом України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві в допуску справи до провадження по перегляду Верховним Судом України справи Окружного адміністративного суду міста Києва №826/2559/14 за позовом суб'єкта господарювання - фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.В. Карась

_____________________ Л.В. Ланченко

_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Н.Г. Пилипчук