Справа № 802/4248/14-а
Суддя: Жернаков Михайло Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 лютого 2015 р. Справа № 802/4248/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жернакова М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В. В.,

представника позивача: Антонюк О. В.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації

до: ОСОБА_3

про: стягнення надмірно виплачених коштів

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (далі - УПСЗН Вінницької РДА, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, відповідач) про стягнення надмірно виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_3 призначена допомога малозабезпеченій сім'ї та в період з 01.04.2013 по 31.07.2014 отримала таку допомогу у розмірі 25608,04 грн. Позивач вказує, що під час проведення перевірки встановлено, що у чоловіка відповідача у власності (у володінні) наявні транспортні засоби, які відповідач не внесла в декларацію, що є порушенням законодавства, яке регулює надання допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Як зазначається у позовній заяві, 10.07.2014 ОСОБА_3 отримала від УПСЗН Вінницької РДА повідомлення про припинення державної соціальної допомоги та про повернення коштів в сумі 25608,04 грн., проте кошти відповідач на момент пред'явлення позову не повернула. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 надмірно виплачені кошти в сумі 25608,04 грн. як такі, що виплачені з Державного бюджету у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що у власності родини відповідача, зокрема, у нього дійсно перебували автомобілі, вказані у позовній заяві. Однак, автомобіль АЗЛК 2140 ДНЗ НОМЕР_1 (1977 р. в.) та автомобіль TOYOTA COROLA 1.31 ДНЗ НОМЕР_2 (1993 р. в.), однак на момент звернення до позивача за наданням допомоги і заповнення декларації про доходи і майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної, вказані автомобілі були продані та передані новим власникам на підставі генерального доручення. Представник відповідача заперечував наявність умисних дій щодо незазначення вказаних транспортних засобів у декларації, оскільки вказав, що на момент заповнення декларації він (ОСОБА_2.) як власник не здійснював користування та розпорядження цими автомобілями. ОСОБА_2 пояснив, що не здійснював зняття таких транспортних засобів із державної реєстрації у зв'язку із високою вартістю її оформлення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини.

02.04.2013 до УПСЗН Вінницької РДА звернулася ОСОБА_3 за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. На підставі поданих документів, ОСОБА_3 була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям на період з 01.04.2013 по 30.09.2013.

Для призначення допомоги на наступний строк ОСОБА_3 повторно подавала заяви та необхідні документи, зокрема, декларації про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сім'ї. В поданих деклараціях ОСОБА_3 в розділі IV щодо відомостей про транспортні засоби, вказала, що у власності сім'ї є один автомобіль MITSUBISHI COLT 1.3, 2005 р. в. На підставі звернення ОСОБА_3 від 28.10.2013 їй призначено державну соціальну допомогу на період з 01.10.2013 по 31.03.2014 та звернення від 09.04.2014 - на період з 01.04.2014. по 30.09.2014.

Для отримання інформації, необхідної для проведення перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які входять до складу сім'ї, що звертається для призначення державної соціальної допомоги, УПСЗН Вінницької РДА направило запит до органів Державтоінспекції. Відповідно до відповіді УДАІ УМВС України у Вінницькій області від 01.07.2014 № 9793 та журналу карток за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на автомобіль MITSUBISHI COLT 1.3 ДНЗ НОМЕР_3 (2005 р. в.), а за її чоловіком (ОСОБА_2.) - на два автомобілі, а саме: АЗЛК 2140 ДНЗ НОМЕР_1 (1977 р. в.) та TOYOTA COROLLA 1.31 ДНЗ НОМЕР_2 (1993 р. в.).

На підставі вказаної інформації позивач прийняв рішення про припинення з 01 липня 2014 року виплати ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в зв'язку з тим, що у власності сім'ї перебуває більше одного автомобіля.

Відповідно до довідки-розрахунка (а. с. 27) під час перебування на обліку в УПСЗН населення Вінницької РДА як одержувача державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_3 за період з 01.04.2013 по 31.07.2014 отримала кошти в сумі 25608 грн. 04 коп.

10.07.2014 управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації вручило ОСОБА_3 повідомлення про стягнення надмірно виплачених коштів у сумі 25608,04 грн. Оскільки на рахунок управління кошти від ОСОБА_3 не надходили, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючися щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям регулюється Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" від 01.06.2000 № 1768-III (далі - Закон № 1768-III).

Відповідно до статті 1 Закону № 1768-II державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Постанова № 250), яка визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям".

Пункт 2 Постанови № 250 передбачає, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Відповідно до статті 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Пункт 10 Постанови № 250 також визначає, що соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). При цьому не враховуються транспортні засоби, які згідно із законодавством не є об'єктами оподаткування (крім тракторів на гусеничному ходу).

На момент подачі позивачем декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за чоловіком відповідача були зареєстровані автомобілі АЗЛК 2140 ДНЗ НОМЕР_1 (1977 р. в.) та TOYOTA COROLLA 1.31 ДНЗ НОМЕР_2 (1993 р. в.).

Водночас, у судовому засіданні з пояснень представника відповідача суд установив, що автомобіль АЗЛК 2140 ДНЗ НОМЕР_1 (1977 р. в.) у 2006 році проданий ОСОБА_4 та переданий йому за довіреністю із правом передоручення на розпорядження з правом продати, обміняти, здати в оренду. Автомобіль TOYOTA COROLLA 1.31 ДНЗ НОМЕР_2 (1993 р. в.) у 2010 році проданий ОСОБА_5 та переданий йому за довіреністю із правом передоручення на розпорядження з правом продати, обміняти, здати в оренду, позичку. Зазначені факти підтверджуються наданими представником відповідача та долученими до матеріалів справи копіями довіреностей.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача також звернув увагу на хронологію володіння автомобілями і їх відчуження. Зокрема, він наголосив, що його сім'я продала автомобіль АЗЛК 2006 року і згодом купила автомобіль TOYOTACOROLLA, який продала 2010 року і придбала автомобіль MITSUBISHICOLT. Отже, сім'я відповідача постійно володіла лише одним автомобілем попри те, що автомобілі, відчужені раніше, не були зняті з реєстрації за чоловіком відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у власності сім'ї відповідача постійно, у тому числі на момент звернення до позивача про призначення матеріальної допомоги, перебував лише один автомобіль. Суд звертає увагу на те, що форма правочину, за яким були відчужені автомобілі (договір доручення або купівлі-продажу), а так само і факт відсутності зняття державної реєстрації цих автомобілів за чоловіком відповідача не можуть бути єдиними обставинами, які беруться до уваги під час вирішення питання про те, чи дійсно у власності родини відповідача перебувало більше одного автомобіля. На думку суду, представник відповідача надав достатньо доказів того, що право власності (як сукупність правомочностей володіння, користування і розпорядження) на ці автомобілі ні відповідачу, ні членам її сім'ї більше не належить, а тому висновок про наявність у цієї сім'ї більше, ніж двох автомобілів, є хибним. Крім того, суд бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що зняття автомобіля з державної реєстрації є достатньо дорогим, зокрема, порівнянним із ціною продажу автомобіля АЗЛК, що обумовило вибір форми вчинення правочину відчуження автомобіля.

Згідно з п. 28 Постанови № 250 якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення, серед іншого, визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї.

З аналізу цього положення випливає, що обов'язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям є наявність встановленого факту умисних дій особи (сім'ї) щодо подання недостовірних даних, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру.

В судовому засіданні суд не встановив жодних фактів умисних дій відповідача щодо подання недостовірних відомостей з метою незаконного отримання соціальної допомоги. Крім того, представник відповідача зазначив, що документи на оформлення допомоги подавала відповідач, його дружина, якій не були достеменно відомі деталі оформлення відчуження автомобілів, що раніше належали їх родині, а тому умисно ввести в оману позивача вона не могла.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що висновок про введення в оману позивача, про надмірність виплати допомоги відповідачу, так само як і рішення про стягнення з відповідача цих коштів приймалося лише на підставі даних, отриманих від органів ДАІ про реєстрацію автомобілів за її чоловіком. Під час прийняття цих рішень не біли враховані інші обставини, не було здійснено жодних заходів з метою з'ясування чи дійсно сім'я відповідача володіє іншими автомобілями. Крім цього, не тільки факт введення відповідачем в оману працівників позивача не був достеменно встановлений, не були досліджені жодним чином обставини, які б могли свідчити про умисне повідомлення недостовірних даних про майно її родини. Відтак, такий висновок є лише припущенням позивача.

Таким чином, відсутні жодні підстави для скасування виплати матеріальної допомоги ОСОБА_3, а також висновку про те, що виплачені раніше кошти були виплачені надмірно. Це, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для стягнення коштів з відповідача і задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жернаков Михайло Володимирович