Справа № 2-а-9/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.02.2015 справа 6а/489/19/15
УХВАЛА

19 лютого 2015 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області (далі - ВПВР) про зміну способу виконання судового рішення

встановив:

У лютому 2015 року ВПВР звернувся до суду із поданням про зміну способу виконання постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.07.2011, відповідно до якої зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - УПФ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій з 01.09.2010 по 30.09.2010 відповідно до статтей 49, 50, частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії в шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Також, зобов'язано УПФ здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій з 0.06.2011 відповідно до статтей 49, 50, частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії в вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на відсутність фінансових ресурсів у боржника, як на ускладнюючу обставину виконання постанови суду, та положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за яким виконання рішень про стягнення коштів з державних установ покладається на органи Державної казначейської служби, державний виконавець просить змінити спосіб виконання постанови суду із зобов'язального характеру в частині зобов'язання УПФ виплатити державну та додаткову пенсії на стягнення з УПФ коштів в сумі 55085,83 грн.

У судове засідання ВПВР та сторони виконавчого провадження представників не направили, що не перешкоджає розгляду подання.

Від УПФ до суду надійшли письмові заперечення в яких Управління просило відмовити в задоволенні подання з посилання на судову практику Верховного Суду України та фактичну зміну судового рішення у спосіб, вказаний в поданні, що суперечить процесуальному законодавству.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту подання вбачається, що на примусовому виконанні ВПВР знаходиться виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва відповідно до постанови цього суду від 27.07.2011, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013, якою зобов'язано УПФ здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій з 01.09.2010 по 30.09.2010 відповідно до статтей 49, 50, частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії в шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Також, зобов'язано УПФ здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій з 0.06.2011 відповідно до статтей 49, 50, частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії в вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Постанова суду УПФ виконана частково в частині нарахування ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій в розмірі 55085,83 грн. У іншій частині не виконана через відсутність фінансових ресурсів у боржника, який є бюджетною установою.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Між тим, ВПВР фактично просить змінити судове рішення, оскільки така вимога як стягнення коштів не була предметом розгляду та дослідження адміністративним судом під час прийняття постанови суду.

Крім того, відсутність у боржника бюджетних асигнувань не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, оскільки виплата пенсій буде можливою після надходження УПФ відповідних сум із державного бюджету.

Інші доводи ВПВР не впливають на висновок суду.

Наведений вище висновок суду відповідає постанові Верховного Суду України від 13.01.2015 по справі № 21-604а14, застосування якою є обов'язковою судами.

Керуючись статтею 263 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко