Справа № 820/9416/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/17784/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2013

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014

у справі № 9416/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода"

до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2013, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "ТВК "Слобода" пройшло передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом - 35971443, знаходиться на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) у Харківській об'єднаній Державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

За результатами проведеної відповідачем планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2012, складено акт від 08.07.2013 № 1231/220/35971443, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог:

- пп. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п. 138.2, пп.138.10.5. п.138.10 ст.138 пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу III Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755- VI із змінами та доповненнями, в результаті чого зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток на 3717435,00 грн. та донараховано податку на прибуток на загальну суму 503 896,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44. п. 198.1. п. 198.6 ст.198 розділу V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємству донараховано податок на додану вартість у сумі 850,00 грн.; п.2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (із змінами та доповненнями), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, встановлено понадлімітні залишки готівки в касі у розмірі 455,50 грн.

На підставі акта перевірки, 22.07.2013 відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у сумі 503896,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 241545,00 грн.;

- № , яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 850,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 425,00 грн.;

- № , яким зменшено розмір від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3717435,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Датою виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, відповідно до договору № 23/161 від 02.07.2012, укладеного між ТОВ "ТВК Слобода" та ХІМСЦ, останнє зобов'язалось розробити комплект документів: паспорту виробничо-технологічної лабораторії ТОВ "ТВК "Слобода" (Вовчанський круп'яний завод), підготовити робочі місця лабораторії до атестації, проаналізувати та перевірити нормативну та методичну документацію, а ТОВ "ТВК "Слобода", в свою чергу, зобов'язалось сплатити за надані послуги.

Сторонами виконано умови зазначеного договору, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 02.07.2012 та податковою накладною від 06.07.2012 №5.

Заборгованість ТОВ "ТВК "Слобода" за вказаним договором була погашена в повному обсязі шляхом сплати 5100,00 грн. на розрахунковий рахунок ХІМСЦ, про що свідчіть платіжне доручення № 269 від 06.07.2012.

Також, матеріали справи свідчать, що за домовленістю між ТОВ "ТВК "Слобода" та АТЗТ "ЕЛЛАСТ", останнє зобов'язалось поставити запчастини до автотранспорту в асортименті, а ТОВ "ТВК "Слобода" зобов'язалось сплатити за поставлений товар. На виконання вказаної домовленості, продавцем був виписаний рахунок фактура № 100803 від 10.08.2012 на оплату запчастин до автотранспорту, за вказаним рахунком позивач здійснив оплату в розмірі 14 107,34 грн., про що свідчить платіжне доручення № 418 від 21.08.2012, згідно до видаткової накладної № 412 від 10.08.2012 з боку АТЗТ "ЕЛЛАСТ" поставлено товар на суму 14 107,34грн., у тому числі ПДВ 20% - 1351,22 грн., на вказану суму ПДВ з боку ТОВ "ТВК "Слобода" виписано податкову накладну.

Слід зазначити, що чинне законодавство не ставить в залежність право на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Крім того, позивачем були укладені кредитні договори із ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «Астра-банк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Універсал Банк» та договір про надання позики з ТОВ "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л.

За зазначеними договорами ТОВ "ТВК "Слобода" було отримано 69099035,09 грн. кредитних коштів та до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування (фінансові витрати) було включено суму відсотків, нарахованих за користування кредитами у розмірі 6 978 202,00 грн.

Факт використання отриманих кредитних коштів в господарській діяльності позивача повною мірою підтверджено матеріалами справи, зокрема: кредитними договорами, банківськими виписками, платіжними дорученнями.

В матеріалах справи наявні первинні документи, які свідчать, що з квітня по грудень 2012 року за рахунок запозичених кредитних коштів позивачем здійснювалась закупка сільськогосподарської продукції.

Крім того, слід зазначити, що з банківських виписок, наданих позивачем, вбачається про наявність у позивача на час надання безвідсоткової фінансової допомоги ТОВ "Агросвіт Експорт", ТОВ "АПК "Веста ЛТД", ТОВ "АПК "Веста", ТОВ "Мрія", ТОВ "АПК "Надія ЛТД" та ТОВ "АТК "надія ЛТД" протягом 2012 року достатньо коштів на розрахункових рахунках, які надходили від контрагентів позивача.

За наведених обставин, вірними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність у податкового органу підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 22.07.2013 № , № та № .

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів, не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області - відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль