Справа № 804/1404/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 р. Справа № 804/1404/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.,
при секретарі судового засідання Пасічнику Т.В.
представника позивача Устинової А.В.,
представників відповідача Карпової Г.О., Ткачука М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та часткове скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині 257380 грн. Так, позивач погоджується з допущеним ним порушенням, а саме: не роздрукуванням фіскального звіту, проте, вважає таке порушення триваючим, у зв'язку з чим вважає, що нарахування штрафної санкції повинно здійснюватись один раз в сумі 20 неоподатковуваних мінімумів громадян, а не 758 разів, як це здійснено відповідачем.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.
Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, зазначивши, що . у разі невиконання щоденного роздрукування декількох фіскальних звітних чеків до суб'єкта господарювання застосовується фінансова санкція за кожний такий не роздрукований чек. Така правова позиція відповідає Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, роз'яснювальним та оглядовим листам Державної податкової адміністрації.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що СДПІ у м. Дніпропетровську проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Біотрейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р. За результатами перевірки складено акт №466/28-01-47-03-30502509 від 27.08.2014р.
Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Біотрейд» п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі Закон №265/95-ВР). Так, Товариством не забезпечено щоденне друкування фіскальних звітних чеків реєстраторах розрахункових операцій (надалі РРО) в кількості 758 штук. Відсутність фіскального звітного чеку (Z- звіту) в розрізі календарних дат наведено у додатку № 3.6 до Акту.
За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін, у зв'язку з чим позивач оскаржив його у судовому порядку.
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що оскаржуваним рішенням застосовані санкції за одне й теж правопорушення, що суперечить пункту 116.2 статті 116 Податкового кодексу України, згідно якого за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України, суд зазнає наступне.
Відповідно до пункту 9 статті 3 та пункту 4 статті 17 Закону №265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.
За порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання.
Законом №265 визначено, що фіскальний звітний чек це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті. Згідно Вимог №199, Z-звіт це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора.
Встановлений законом обов'язок суб'єкта господарювання щоденно друкувати на РРО фіскальні звітні чеки знаходиться у прямому й логічному зв'язку із іншими обов'язками такого суб'єкта, зокрема - своєчасно оприбутковувати готівкові кошти на підставі таких фіскальних звітних чеків.
Згідно правової позиції Верховного суду України, висловленої в постановах від 16 квітня 2013 року по справі №21-89а13, від 4 червня 2013 року по справі №21-155а13, не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи роздрукований чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.
При цьому, Верховний суд України в постанові від 16 квітня 2013 року по справі №21-89а13, зазначив, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення. Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР, відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.
Таким чином, суду належить вирішити питання щодо дій суб'єкта господарювання, які у своїй сукупності можуть складати єдине продовжуване чи триваюче правопорушення.
Правопорушення вважається триваючим у випадку, коли воно являє собою діяння, що полягає у тривалому, продовжуваному у часі, безперервному невиконанні суб'єктом установлених законодавством вимог.
При вирішенні питання щодо віднесення того чи іншого правопорушення до триваючого або нетриваючого необхідно розрізняти момент юридичного закінчення правопорушення та момент припинення протиправної поведінки. Закінченим вважається правопорушення, що характеризується повною реалізацією його об'єктивної та суб'єктивної сторони. Припинення ж протиправної поведінки має місце тоді, коли особа добровільно припиняє здійснювати протиправні дії або коли держава в особі уповноважених органів присікає правопорушення. Триваюче правопорушення продовжується після його юридичного закінчення.
Таким чином, виявлені порушення по різних книгах обліку розрахункових операції та, відповідно, по різним РРО; порушення не продовжуються та не тривають послідовно, одне за одним, а допущені в різні періоди, що підтверджується в розрізі календарних дат у додатку № 3.6 до Акту №466/28-01-47-03-30502509 від 27.08.2014р.
Отже, аналіз характеру та складу правопорушень свідчить про те, що виявлені порушення не є єдиними продовжуваними або триваючими.
З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку про правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, правомірність прийняття спірного рішення довів належним чином.
Згідно частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
Разом з тим, відповідно до п.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Позивачем при поданні позову сплачено платіжним дорученням № 121024 від 30.12.2014 р. судовий збір у розмірі 487,20 грн. З огляду на встановлені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ ставки судового збору та розмір мінімальної заробітної плати у січні 2015 року, недоплачена сума судового збору складає 4384,80 грн. і підлягає стягненню з позивача до Державного бюджету України.
Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та часткове скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2015 року

Суддя Д.О. Власенко