Справа № 2а-649/2011
Суддя: Волкова О. І.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2а-649/2011
Провадження №6-а/486/4/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Волкової О. І.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2015 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про зміну способу і порядку виконання постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області №2а-649/2011.

Представник відділу примусового виконання ГУЮ у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, у поданні просив вирішити питання без їх участі.

Представник Управління Пенсійного Фонду України у м.Южноукраїнську Миколаївської області у судове засідання не з'явився про те направив до суду заперечення у якому просив відмовити у поданні державного виконавця.

Суд визнав за можливе здійснити розгляд справи за їх відсутністю.

Судом встановлено, що постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївській області зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у м.Южноукраїнську Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, що передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, - за період з 15 жовтня 2010 року по 15 квітня 2011 року з виключенням виплачених за зазначений період сум. (а.с.13-14)

Із обставин справи вбачається, що УПФУ нараховане підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно до судового рішення, проте, сума не виплачена у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування таких виплат, що не може вважатися обставиною, яка ускладнює виконання рішення.

Державний виконавець на підтвердження обставин викладених у поданні про зміну способу виконання судового рішення до матеріалів справи долучено тільки лист начальника Управління Пенсійного Фонду України у м.Южноукраїнську Миколаївської області від 26.11.2013 року №7574/06. Однак, даний лист не містить відомостей про наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а тому не є належним та допустимим доказом неможливості виконання боржником судового рішення у визначений судом первинний спосіб.

Головним державним виконавцем у поданні про зміну способу виконання судового рішення не наведено жодних обставин та не представлено жодних доказів, які б вказували на причини, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Таких обставин не встановлено і судом, що виключає можливість задоволення подання про зміну способу виконання судового рішення.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно зі статтею 7 цього Закону виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

В даному випадку судовим рішенням не здійснювалось стягнення коштів з державного органу. Також судове рішення, про зміну порядку та способу якого просить головний державний виконавець, не стосується зобов'язання вчинити певні дії щодо майна державного органу.

Суд вважає, що зміна порядку та способу виконання судового рішення відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень в даному випадку не може бути застосована.

Судом із матеріалів справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. Виконання постанови суду можливо без зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Подання головного державного виконавця не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення вимог фактично буде змінено по суті зміст судового рішення, що, в свою чергу, є порушенням норм процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 263 КАС України, заміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення можлива виключно за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), а суд може задовольнити відповідну заяву сторони виконавчого провадження лише у виняткових випадках.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення є прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядком і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

На виконання даної постанови Управління Пенсійного фонду України в місті Южноукраїнську Миколаївської області здійснило нарахування ОСОБА_2 доплати до пенсії в сумі 1044,44 грн., проте у зв'язку з відсутністю фінансування судове рішення не виконано.

Стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м.Южноукраїнську Миколаївської області на користь ОСОБА_2 доплати до пенсії в сумі 1044,44 грн., не є зміною порядку виконання судового рішення та може змінити зміст судового рішення. Суд після ухвалення рішення не вправі змінювати його по суті.

Відповідно до статті 1 протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини „кожна людина ... особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своїх прав власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Розглядаючи борги в сенсі поняття „власності яке міститься у ст.1 ч.1 Протоколу №1 до Конституції і яке не обмежено лише власністю на фізичні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатися як „майнові права, і , таким чином, як власність.

Враховуючи викладене суд вважає, що у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статті 1 протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини, ст. 5, 33 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Адміністративного Одеського апеляційного суду шляхом подання до Южноукраїнського суду Миколаївської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду

ОСОБА_3