Справа № 127/27413/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27413/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М. М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання зарахувати період роботи з 01.09.1989 року по 31.08.2002 року до стажу за вислугу років, що дає право на призначення пенсії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2015 року адміністративний позов задоволено: визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за вислугу років неправомірними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, як педагогічному працівникові, період роботи з 01.09.1989 року по 31.08.2002 року - викладачем Вінницького політехнічного технікуму з погодинною оплатою праці та призначити пенсію за вислугу років починаючи з 01.12.2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1, копія якої міститься в матеріалах справи, позивач, працювала одночасно на посаді завідувача лабораторії та викладача з погодинною оплатою праці з 01.09.1989 року по 31.08.2002 року у Вінницькому політехнічному технікумі (реорганізований у Вінницький коледж Національного університету харчових технологій). З 01.09.2002 року переведена на посаду викладача математики у Вінницький коледж Національного університету харчових технологій, на якій працювала по 28.11.2014 року. На день звільнення її спеціальний трудовий стаж склав 25 років 2 місяці і 28 днів.

Позивачка, вважаючи, що має право на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», звернулась з відповідною заявою до відповідача.

Засіданням комісії для розгляду спірних питань управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці були прийнято рішення №3385/06-33-3/02-2 від 03.12.2014 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на відсутність в Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року №909 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу 25 років.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (зі змінами, внесеними постановою від 26 вересня 2002 року №1436) встановлено, що в позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідувачі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

У розділі І цього Переліку зазначено заклади й установи освіти та посади, робота яких дає право на пенсію за вислугу років: загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні та художні школи посади: вчителі.

Окрім цього, Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» до посад педагогічних працівників включена посада викладачів в школі мистецтв.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що трудова книжка заповнена відповідно до положень внесення записів до трудових книжок, у ній містяться усі необхідні записи для підтвердження трудового стажу позивача, не встановлено неправильності чи неточності записів про періоди роботи.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов позивача необхідно задовольнити, визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати відповідача призначити вказану пенсію з 01.12.2014 року зарахувавши до її спеціального стажу період роботи з 01.09.1989 року по 31.08.2002 року на посаді викладача Вінницького політехнічного технікуму з погодинною оплатою праці.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.