Справа № К/9991/24338/12-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Київ К/9991/24338/12

колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Заїки М.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку касаційного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2012 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального права, просить ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 грудня 2011 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2012 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час вчинення оскаржуваних процесуальних дій, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

За висновком судді суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, з позовом до суду позивач звернулась з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, позивач не привела суду доказів щодо поважних причин пропущення строку звернення до суду, тому підстави для його поновлення відсутні.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій можна погодитись лише частково.

Допомога по догляду за дитиною -це щомісячна виплата та є періодичним платежем, виплата якої обмежена у часі досягненням дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до помилкового висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом про перерахунок пенсії у межах шести місяців до дати звернення її до суду.

Позивач звернулась до суду з позовом 02 грудня 2011 року, тому позовні вимоги у межах шестимісячного строку назад від зазначеної дати, тобто з 02 червня 2011 року, не можуть вважатися такими, що подані з пропущенням зазначеного строку звернення до суду, та підлягають судовому розгляду з постановленням судового рішення по суті заявлених вимог за цей період.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною першої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Оскільки зазначені порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції в частині вирішення питання про поновлення строку звернення до суду, унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції, який не виправив допущеної помилки, підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2012 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Юрченко В.В.

Судді Заїка М.М.

Пасічник С.С.