Справа № 826/10601/14
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Кузьменка В.В., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика» до Національного банку України про визнання незаконними та скасування Постанов в частині, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Між ПАТ «Кредитпромбанк», як Банком, та Позивачем, як Вкладником, укладено Договір строкового банківського вкладу в національній валюті юридичної особи - резидента від 05 липня 2010 року №0052/ДС-49.8.1.1-10, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.14-20), відповідно до пп.1 п. якого Вкладник передає Банку, а Банк приймає від Вкладника на строковий депозитний рахунок №26525074 грошові кошти в розмірі 210956000 грн. строком на 2 роки, а саме з 05 липня 2010 року до 05 липня 2012 року та зобов'язується повернути Вкладникові суму вкладу, що надійшла на рахунок, і проценти від неї на умовах та в порядку, встановлених цим Договором.

Крім того, між ПАТ «Кредитпромбанк», як Банком, та Позивачем, як Вкладником, укладено Додаткову угоду до Договору №0052/ДС-49.8.1.1-10 строкового банківського вкладу в національній валюті юридичної особи - резидента від 05 липня 2010 р. №01 від 17 травня 2012 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.21-22), відповідно до п.1 якої, у зв'язку із домовленістю Сторін про зміну строку розміщення вкладу, зміну процентної ставки, строків сплати процентів за вкладом, викладено, зокрема, пункт 1.1 Договору, у такій редакції: «Вкладник передає Банку, а Банк приймає від Вкладника на строковий депозитний рахунок №26525074 грошові кошти в розмірі 210956000 грн. строком на 3 роки та 4 дні, а саме: з 05 липня 2010 року до 09 липня 2013 року та зобов'язується повернути Вкладникові суму вкладу, що надійшла на рахунок, і проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених цим Договором.».

Позивач звернувся до Голови Правління ПАТ «Кредитпромбанк» з Листом (від 14 травня 2013 року за вих. № 14/05-2013), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.23), з вимогою у найближчий термін виконати умови зазначеного Договору, а саме: здійснити виплату відсотків за квітень 2013 року, а також пені, нарахованої за кожний день прострочення у виплаті, передбачену п. 5.2 Договору, з урахуванням усього терміну прострочення.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, ПАТ «Кредитпромбанк» зазначений лист отримано, проте залишено без задоволення та відповіді.

Позивач звернувся до Відповідача з Листом (від 29 травня 2013 року за вих. №04/05-2013), копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.24), з вимогою вжити до ПАТ «Кредитпромбанк» певних заходів впливу.

Листом Відповідача «Про розгляд звернення» (від 17 червня 2014 року за вих. № 47-113/9963), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.25-26), повідомлено позивача, що його звернення на дії банку не є підставою для прийняття рішення про застосування до ПАТ «Кредитпромбанк» заходів впливу, та запропоновано, у разі встановлення порушення його прав та законних інтересів, за їх захистом звернутися до суду.

Згідно з частинами першою та другою ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року №2121-ІІІ (надалі - Закон), Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних за умови його відповідності хоча б одному з таких критеріїв: 1) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків: щоденного розміру регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України мінімального розміру регулятивного капіталу - п'ять і більше разів та/або значення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України нормативного значення цього нормативу - два і більше разів; 2) банк не виконав вимогу вкладника або іншого кредитора, строк якої настав п'ять і більше робочих днів тому, та/або встановлено факти невідображення в бухгалтерському обліку документів клієнтів банку, що не виконані банком у встановлений законодавством України строк; 3) системне порушення банком законодавства, що регулює питання запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму; 4) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків значення хоча б одного з нормативів ліквідності нижче мінімальних нормативних значень, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України, що розраховуються: за щоденними розрахунками - п'ять і більше разів; щодекади - два і більше разів; 41) обсяг негативно класифікованих активів банку (крім санаційного) становить 40 відсотків і більше загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України; 5) систематичне незабезпечення ефективності функціонування та/або адекватності системи управління ризиками, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку; Національний банк України має право віднести банк до категорії проблемних з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України.

Постановою Правління Національного банку України «Про затвердження Змін до Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 03 червня 2014 року №322, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 05 червня 2014 року за № 580/25357 (надалі - Постанова №322), затверджено зміни до Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління національного банку України від 17 серпня 2012 року №346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 року за №1590/21902 (надалі - Положення), а саме, пп. 3 п. 2 якої главу 12 після пункту 12.1 доповнено новим пунктом 12.2 такого змісту: « 12.2. Національний банк має право віднести банк до категорії проблемних у разі наявності хоча б одного з таких критеріїв: 1) невиконання банком без обґрунтованих причин розпорядження та/або вимоги Національного банку щодо усунення порушень банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку протягом визначеного Національним банком строку; 2) установлення за результатами банківського нагляду або аудиторської перевірки фактів подання банком недостовірної звітності, не виправленої в строк, що може призвести до невиконання банком хоча б одного з економічних нормативів капіталу та/або ліквідності; 3) ненадання банком уповноваженим особам Національного банку інформації, документів та їх копій, письмових пояснень з питань діяльності банку; 4) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо діянь у фінансовій сфері контролерів, керівників банку; 5) конфлікту інтересів банку, про що свідчить наявність інформації, виявлення фактів про будь-який вид стосунків, який суперечить інтересам банку, а також відсутність згоди та/або наявність протиріч між органами управління та/або акціонерами банку, що негативно впливають на ефективне управління банком, які можуть загрожувати інтересам вкладників і кредиторів банку; 6) невиконання вимог законодавства України щодо розкриття відомостей про власників істотної участі в банку в обсязі, визначеному Національним банком; 7) невиконання розпорядження Національного банку про відсторонення від посади посадової особи банку або заборону власнику істотної участі в банку використовувати право голосу придбаних акцій (паїв); 8) винесення щодо банку судового рішення, виконання якого може мати негативний вплив на репутацію банку та/або призвести до втрати активів у розмірі більше ніж один відсоток». У зв'язку з цим пункти 12.2 - 12.11 уважати відповідно пунктами 12.3 - 12.12.».

У зв'язку з наведеним, колегія суддів не погоджується з доводами Позивача, що оскаржувані ним Постанови Відповідача є в частині протиправними і підлягають в цій частині скасуванню оскільки затверджені Постановою №322 зміни до Положення в частині визначення інших критеріїв для віднесення банку до категорії проблемних не відповідають вимогам частини першої ст.75 Закону тому, як Постанову №322 прийнято саме відповідно до частини другої ст.75 Закону, а зазначені в її частині першій обов'язкові критерії для прийняття Відповідачем рішення про віднесення банку до категорії проблемних правомірно доповнено іншими, застосування яких є правом Відповідача. Тому, з аналізу вищенаведених норм вбачається розмежування за Законом та відповідним нормативно-правовим актом Відповідача обов'язкових критеріїв для прийняття рішення про віднесення банку до категорії проблемних та таких, що дають на це право Відповідачу, відповідно.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика» залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 17.02.2015 року.

Головуючий суддя: Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В. В.