Справа № 2а-4599/10/0870
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Справа № 2а-4599/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді О.В. Конишевої,

при секретарі судового засідання А.С. Нецик

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовною заявою : Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Вєк»

до : Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя

про : визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення№/0 від 17.05.2010

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2010 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю „Новий Вєк" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № /0 від 17.05.2010 року.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить їх задовольнити у повному обсязі, а саме: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 17.05.2010 року № /0, прийняте відповідачем, про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 57 251,60 грн., в тому числі 40 939,00 грн. основного платежу та 16 312,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Зокрема зазначає, що позивач не допускав порушення вимог п. 1.32 ст. 1, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", витрати на суму 105 423,00 грн., сплачені ТОВ „Світс Ленд" за товар, отриманий по видатковим накладним № 3582 від 07.10.2009 р. та № 4155 від 18.11.2009 р., позивачем одного разу включені до складу валових витрат, пов'язані з господарською діяльністю та підтверджені відповідними документами. Також позивач вважає пов'язаними з господарською діяльністю витрати по оплаті послуг ТОВ „Таврія Будпостач" на інформаційно - консультативне обслуговування в розмірі 58 333,00 грн.

Відповідач проти позову заперечив та надав суду письмові заперечення, зокрема зазначив, що в період з 06.04.2010 року по 26.04.2010 року ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проведено планову виїзну перевірку ТОВ „Новий Вєк" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 р. по 31.12.2009 р., за результатами якої 30.04.2010 року складено акт № 948/23-32987555. Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 3.1 ст. 3, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п. 10.1 ст. 10, п. 16.1, п. 16.2 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 40 939,00 грн.

В ході перевірки встановлено, що при складені декларації по податку на прибуток за 2009 рік суми поставок товару по видатковим накладним № 3582 від 07.10.2009 р. та № 4155 від 18.11.2009 р. віднесені до складу валових витрат двічі. А, до складу валових витрат декларації з податку на прибуток підприємств за 2008 рік віднесені суми витрат за отримані послуги від ТОВ „Таврія Будпостач" у загальній сумі 58 333,00 грн., не зв'язані з господарською діяльністю та не підтверджені відповідними первинними документами.

Враховуючи викладене відповідач просить відмовити в задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Новий Вєк" є юридичною особою та зареєстровано 19.05.2004 року відділом реєстрації та єдиного реєстру Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 19.05.2004 р. № 0021158.

Як свідчать матеріали справи, в період з 06.04.2010 року по 26.04.2010 року працівниками ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя була проведена планова виїзна перевірка ТОВ „Новий Вєк" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 р. по 31.12.2009 р.

За результатами перевірки складено акт від 30.04.2010 року , яким встановлено порушення п. 3.1 ст. 3, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п. 10.1 ст. 10, п. 16.1, п. 16.2 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 40 939,00 грн.

За результатами перевірки Відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 17.05.2010 року № /0 про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 57 251,60 грн., в тому числі 40 939,00 грн. основного платежу та 16 312,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Адміністративне оскарження податкового повідомлення - рішення не здійснювалося.

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підстав Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємств чи організації - позивача у справі.

За пунктом 5.1 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат зараховуються суми будь - яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснених як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються платником податку для їх подальшого використання у господарській діяльності.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.1 ст. 5 Закону до складу валових витрат включаються суми будь - яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до частини четвертої п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь - які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пп. 11.2.1 п. 11. 2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачається, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Також за ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, на даних якого ґрунтується і податкова звітність згідно п. 2 ст. 3 вказаного Закону, є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що згідно довідки про включення до ЄДРПОУ видами діяльності позивача є роздрібна торгівля кондитерськими виробами та оптова торгівля шоколадом та кондитерськими виробами.

01 січня 2009 року між позивачем та ТОВ „Світс Ленд" був укладений договір поставки № 14-09 від 01.01.2009 року, згідно якого здійснюється поставка кондитерської продукції в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно видаткових накладних № 3582 від 07.10.2009 р. та № 4155 від 18.11.2009 р. ТОВ „Світс Ленд" здійснив поставку позивачу кондитерської продукції, а саме шоколаду, цукерок, вафлів, карамелі, пряників в асортименті на загальну суму 70 552,40 грн. та 55 954,80 грн., відповідно. Позивач оплатив придбаний товар, на підтвердження чого ним надані платіжні доручення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що витрати позивача на суму 105 423,00 грн., сплачені ТОВ „Світс Ленд" за кондитерську продукцію, отриману по видатковим накладним № 3582 від 07.10.2009 р. та № 4155 від 18.11.2009 р., пов'язані з господарською діяльністю та підтверджені відповідними документами.

Що стосується подвійного включення вказаних витрат до складу валових витрат при складені позивачем декларації по податку на прибуток за 2009 рік, то в порушення п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не надав докази на підтвердження вказаних висновків акту перевірки. Також суд виходить з даних бухгалтерського обліку (реєстр прибуткових накладних по рахунку 28 „Товари"), наданих позивачем, згідно яких витрати на суму 105 423,00 грн. за кондитерську продукцію, отриману від ТОВ „Світс Ленд" по видатковим накладним № 3582 від 07.10.2009 р. та № 4155 від 18.11.2009 р., включені позивачем до складу валових витрат декларації по податку на прибуток за 2009 рік один раз.

Також судом встановлено, що 02.06.2008 р. та 01.08.2008 р. між позивачем та ТОВ „Таврія Будпостач" були укладені договори № 0602-1 та № 0801-1, згідно яких позивачу надавалися інформаційно - консультаційні послуги, передбачені договором, а саме: проведення дослідження в області вивчення фінансово - господарської діяльності замовника, внутрішніх ринків товарів, що продаються замовником; надання рекомендацій стосовно методів зростання обсягів продажу, складення та реалізація планів акцій для зростання обсягів продажу товарів замовника, комплексне навчання персоналу замовника. Про виконання робіт сторонами складені акти прийняття - здачі виконаних робіт від 27.06.2008 р., 27.08.2008 р. та від 29.08.2008 р. На підтвердження надання інформаційно - консультаційних послуг ТОВ „Таврія Будпостач" складалися відповідні звіті, надані позивачем до матеріалів справи. Також позивач оплатив надані послуги, на підтвердження чого ним надані платіжні доручення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що витрати позивача на суму 58 333,00 грн., сплачені ТОВ „Таврія Будпостач" за надані послуги з інформаційно - консультаційного обслуговування, пов'язані з господарською діяльністю.

Суд не погоджується з висновками акту перевірки відповідача про не направлення вказаних витрат на отримання доходу та одержання економічної вигоди, оскільки позивачем надані дані зростання обсягів продажу кондитерської продукції у 2009 році порівняно з 2008 роком.

Крім того, суд звертає увагу відповідача не те, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні». За п. 5 ст. 19 Господарського кодексу України незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняється. Згідно ст. 43 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати будь - яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Також згідно змісту ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Виходячи з вищевказаного, суд погоджується з позицією позивача, що при здійсненні ним підприємницької діяльність у галузі оптової та роздрібної торгівлі кондитерськими виробами він має право самостійно визначати необхідність в укладенні будь - яких договорів, в тому числі на інформаційно - консультаційне обслуговування. Визначення необхідності в укладенні суб'єктом господарювання будь - яких видів договорів не належить до компетенції податкових органів. Втручання податкового органу в господарську діяльність підприємств є незаконною.

Таким чином, доводи відповідача спростовуються вищевикладеними обставинами. І висновок відповідача про порушення позивачем п. 3.1 ст. 3, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п. 10.1 ст. 10, п. 16.1, п. 16.2 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" є безпідставним, а спірне податкове повідомлення - рішення є таким, що підлягає скасуванню.

Оскільки судом встановлено, що відповідач нарахував позивачу податкові зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 40 939,00 грн. безпідставно, то відсутні нормативно обґрунтовані підстави для нарахування штрафних санкцій в розмірі 16 312,60 грн. відповідно до пп. 17.1.3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, відповідачем не доведено правомірність прийняття спірного рішення, внаслідок чого суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій та бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

У відповідності до п. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням викладеного, на користь позивача з державного бюджету підлягають до стягнення судові витрати , сплачені ним при подачі позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7 - 12, 69-71, 158, 160 - 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.05.2010.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Вєк» судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 20.12.2010.

Суддя /підпис/ О.В. Конишева