Справа № 808/9249/14
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року 11 год. 45 хв. Справа № 808/9249/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.; представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 19 лютого 2015 року); представника відповідача - не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 (далі іменується - позивач) до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області №493 від 04.12.2014.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації «Про визнання недійсним розпорядження голови райдержадміністрації від 18.03.2011 №213» від 04.12.2014 №493, протиправно визнано недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації від 18.03.2011 №213 адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на території Нововасилівської сільської ради». Позивач зазначає, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, можуть бути скасовані Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Проте, не дотримуючись визначеного чинним законодавством порядку скасування рішень (розпоряджень) відповідач прийняв спірне рішення, яке є протиправним.

Ухвалою судді від 19.12.2014 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 10.02.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, проте подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, та просив суд провадити розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

В письмових запереченнях проти адміністративного позову відповідач зазначив, що статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Тобто, якщо вбачається, що раніше видане розпорядження (акт індивідуальної дії) або нормативно-правовий акт вичерпав свою силу, відповідно до вищенаведеного, районна державна адміністрація зобов'язана привести це розпорядження у відповідність до вимог чинного законодавства. Відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що розпорядження голови райдержадміністрації можуть бути скасовані тільки головою місцевої адміністрації вищого рівня або в судовому порядку є безпідставними, не відповідають Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та обмежують права та обов'язки місцевих адміністрацій, щодо виконання вимог чинного законодавства України. Вищестоящою інстанцією або в судовому порядку скасовується розпорядження місцевих державних адміністрацій видані з порушенням вимог чинного законодавства, якщо голова райдержадміністрації або облдержадміністрації не вчиняє дії по усуненню цих порушень, які має право вчиняти, відповідно до статті 6, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Тобто голова місцевої державної адміністрації має право як видавати розпорядження в межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства, а також вносити зміни, скасовувати або визнавати недійсними раніше видані розпорядження, якщо існують правові підстави для визнання недійсним розпорядження голови райдержадміністрації від 04.12.2014 №493 «Про визнання недійсним розпорядження голови райдержадміністрації від 18.03.2011 року №213».

Відповідач зазначає, що скасування у судовому порядку розпорядження голови районної державної адміністрації №747 від 19.11.2012, тягне за собою визнання недійсним розпорядження голови районної державної адміністрації №213 від 18.03.2011 тому, що правосуб'єктність розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації від 18.03.2011 №213 було змінено розпорядженням від 19.11.2012 №747.

Посилаючись на вказані вище доводи, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

Зважаючи на наявність клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за участі лише представника позивача.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 10.02.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на території Нововасилівської сільської ради» від 18.03.2011 №213 (а.с. 9) надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 22,0 га, в тому числі угідь - рілля, з подальшим уточненням площі в натурі, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, та розташовані на території Нововасилівської сільської ради.

Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації №747 від 19.11.2012 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 18.03.2011 №213» в пункті 1 Розпорядження слова «громадянину ОСОБА_2» замінено словами «громадянину ОСОБА_3» (а.с. 29).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2013 (справа №808/3933-13-а) (а.с. 50) позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора задоволено: визнано протиправним та скасовано Розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №747 від 19.11.2012 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 18.03.2011 №213».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 (а.с. 54) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2013 (справа №808/3933-13-а) - без змін (а.с. 54).

Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації «Про визнання недійсним розпорядження голови райдержадміністрації від 18.03.2011 №213» від 04.12.2014 №493, визнано недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації від 18.03.2011 №213 адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на території Нововасилівської сільської ради» (а.с. 9).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення - Розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації «Про визнання недійсним розпорядження голови райдержадміністрації від 18.03.2011 №213» від 04.12.2014 №493, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

За приписами статті 13 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.2001 (далі іменується - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (частина 1 статті 123 ЗК України).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Згідно до частиною 3 статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 22,0 га, в тому числі угідь - рілля, з подальшим уточненням площі в натурі, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, та розташовані на території Нововасилівської сільської ради, відповідно до Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на території Нововасилівської сільської ради» від 18.03.2011 №213.

За приписами статті 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За правилами статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» №586-XIV від 09.04.1999 (далі іменується - Закон України №586-XIV), розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини 8 статті 118 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, згідно з якою рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, приймаючи спірне рішення - Розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області №493 від 04.12.2014, суб'єкт владних повноважень - відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства.

Суд зазначає, що голови місцевих державних адміністрацій не можуть визнавати «недійсними» розпорядження, прийняті раніше, та скасовувати їх. Скасування розпорядження голови місцевої державної адміністрації здійснюється або Президентом України, або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня, або в судовому порядку.

Окрім того, суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що скасування у судовому порядку розпорядження голови районної державної адміністрації №747 від 19.11.2012 потягло за собою визнання недійсним розпорядження голови районної державної адміністрації №213 від 18.03.2011 тому, що правосуб'єктність розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації від 18.03.2011 №213 було змінено розпорядженням від 19.11.2012 №747.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак, вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області №493 від 04 грудня 2014 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 74 (сімдесят чотири) грн. 00 (нуль) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська