Справа № 826/17240/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг визнання протиправним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі", звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг від 03 жовтня 2014 року № 36/16-4ФК.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг від 03 жовтня 2014 року № 36/16-4 ФК.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 19 червня 2014 року винесено Розпорядження № 1913 про застосування заходів впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі", яким зобов'язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги, зазначені у п. 1 констатуючої частини цього розпорядження, та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушення з наданням підтверджуючих документів у термін 27.07.2014р.

Вказане розпорядження скеровано на адресу позивача листом від 23.06.2014 за № 5200/16-8, та отримано останнім 25.06.2014, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового направлення.

11 вересня 2014 року, у зв'язку не виконанням вимог Розпорядження від 19.06.14р. № 1913, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт № 54/16-4-АП про правопорушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі".

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг листом № 7331/16-8 від 12.09.2014 повідомлено позивачу, що розгляд справи про правопорушення призначено на 03.10.2014року.

За результатами розгляду справи про порушення законів та нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 03 жовтня 2014 року винесено Постанову № 36/16-4ФК про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, якою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" застосовано штрафну санкцію у розмірі 17 000,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" не оспорюються підстави застосування штрафних санкцій, заснованих до позивача Постановою № 36/16-4ФК від 30.10.2014 р., однак вказується на недопустимість винесення такої постанови в силу виключення позивача з Державного реєстру фінансових установ, що обумовило позивача звернутись до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що постанова про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг від 03 жовтня 2014 року № 36/16-4ФК не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв'язку із чим підлягає скасуванню, оскільки, на час вирішення питання про притягнення позивача до відповідальності за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг та відповідно винесення спірної постанови, інформацію щодо ТОВ "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" було виключено з Державного реєстру фінансових установ, а відтак провадження у справі про правопорушення мало бути закрито, відповідно до вимог Положення № 2319.

Колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції та зазначає наступне.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг регулюються Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року № 2664-III (далі - Закон № 2664-III).

Частиною першою ст. 21 вказаного закону передбачено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється, зокрема, щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до ст. 39 Закону № 2664-III у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Частиною другою ст. 40 Закону № 2664-III передбачено, що порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги регулюється Положенням, затвердженим Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 20.11.2012 року № 2319 (далі - Положення).

Приписами вказаного Положення визначено порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Так, судом першої інстанції правомірно встановлено та не заперечується сторонами, що днем початку провадження у справі про правопорушення є дата складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення, тобто 11 вересня 2014 року.

Та відповідно Розділу 8 Положення № 2319 розглядається протягом тридцяти робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення.

При цьому, підпунктом 4.4 Положення № 2319 встановлено, що справу про правопорушення не може бути порушено, а наявна в провадженні справа про правопорушення підлягає закриттю в разі прийняття на дату розгляду справи про правопорушення рішення Нацкомфінпослуг про виключення інформації про особу з Державного реєстру фінансових установ або з відповідних реєстрів та переліків, що ведуться Нацкомфінпослуг.

Нацкомфінпослуг за результатами провадження у справі про правопорушення ТОВ "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" винесено Постанову від 03.10.2014 № 36/16-4 ФК про застосування штрафних санкцій.

Разом з тим, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, та не заперечується відповідачем, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за результатами розгляду заяви ТОВ "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі", 23 вересня 2014 року винесено Розпорядження № 2763, яким виключено інформацію про ТОВ "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатка до нього.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що на час вирішення питання про притягнення позивача до відповідальності за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг та відповідно винесення спірної постанови, інформацію щодо "Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі" було виключено з Державного реєстру фінансових установ, а відтак відповідач дійсно мав розглянути матеріали правопорушення, однак, у зв'язку з тими обставинами, що позивача виключено з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, відповідач мав винести постанови про закриття провадження у справі про правопорушення, відповідно до вимог Положення № 2319.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного рішення з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 19 лютого 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Горбань Н.І.