Справа № 804/6009/14
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2015 рокусправа № 804/6009/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2014р. у справі №804/6009/14
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Карі Україна»
до: про:Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Карі Україна» (далі - ТОВ «Карі Україна») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі-ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. /а.с. 3-10 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2014р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/6009/14 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що у період з 16.10.2013р. по 25.10.2013р. Головним управлінням Міндоходів у Хмельницькій області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача - магазину, який розташовано за адресою м. Кам'янець-Подільський, вул. Л. України, 30, в ході якої було виявлено порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягало у порушенні ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання на загальну суму 2781842 грн., відсутні документи про походження товару, чим порушено облік товарно-матеріальних цінностей за місцем реалізації, що і було відображено в акті фактичної перевірки від 25.10.2013р., у подальшому на підставі цього акту ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська, у якому перебуває на податковому обліку позивач, було прийнято податкове-повідомлення-рішення форми «С» № від 28.11.2013р., яким за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5563684 грн. на підставі ст.. 20 цього ж Закону, позивач вважає це рішення відповідача необґрунтованим та безпідставним з огляду на те, що господарська одиниця позивача - магазин у якому було проведено перевірку, входить до складу мережі магазинів позивача і є місцем реалізації товару, а не місцем його зберігання, облік товарних запасів є суто бухгалтерською операцією і питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника або уповноваженого ним органу, позивачем застосовується комп'ютерна програма бухгалтерського обліку, яка забезпечує систематичний аналітичний та бухгалтерський облік інформації, яка міститься у первинних документах, товар, який реалізувався господарською одиницею позивача було придбано на підставі зовнішньоекономічного контракту, позивачем було здійснено митне оформлення цього товару та товар зберігався на складі в м. Одеса на підставі відповідного договору складського зберігання та із складу відпускався та розподілявся до магазинів позивача, де здійснювалась його реалізація на підставі відповідних видаткових складських ордерів, накладних на внутрішнє переміщення (передачу) товарів, тари та товарно-транспортних накладних, і ці документи разом з вантажно-митними деклараціями є документами, які фіксують здійснення господарських операцій, підтверджують та відображають факт придбання та руху товарно-матеріальних цінностей і саме ці документи свідчать про ведення обліку товарних запасів позивачем за місцем зберігання товару, реалізація якого здійснювалась в магазині позивача, тому вважає висновки податкового органу за результатами перевірки безпідставними, а прийняте відповідачем рішення безпідставним, тому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 28.11.2013р..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2014р. у справі №804/6009/14 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 28.11.2013р., винесене ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська (суддя Озерянська С.І.) / а.с. 237-239 том 3/.

Відповідач, не погодившись з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2014р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 245-246 том 3/, у якій з урахуванням додаткових пояснень / а.с. 11-14 том 4/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 06.08.2014р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 2-4 том 4/, з урахуванням додаткових пояснень / а.с. 41-44 том 4/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було повно з'ясовано усі обставини справи та постановлено рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. постанову суду першої інстанції від 06.08.2014р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 06.08.2014р. у даній справі скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 06.08.2014р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Карі Україна», ідентифікаційний код 37989494, зареєстровано як юридичну особу 27.12.2011р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, є платником податків, у тому числі податку на додану вартість (далі - ПДВ), та як платник податків перебуває на обліку у відповідача у даній справі, основними видами діяльності підприємства є роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазина та оптова торгівля одягом та взуттям /а.с. 11-29 том 1/, господарська діяльність здійснюється підприємством шляхом реалізації товарів, які закуповуються на підставі зовнішньоекономічних договорів, через розгалужену мережу магазинів роздрібної торгівлі кінцевим споживачам.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що у період з 16.10.2013р. по 25.10.2013р. фахівцями Головним управлінням Міндоходів у Хмельницькій області відповідно до наказу №298 від 09.10.2013р. / а.с. 31-32 том 1/ було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину, який розташовано за адресою м. Кам'янець-Подільський, вул. Л. України, 30, у якому здійснює діяльність ТОВ «Карі Україна», за результатами якої було складено акт фактичної перевірки від 25.10.2013р.(далі - акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 33-36/ в ході перевірки виявлено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягає у порушенні ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання на загальну суму 2781842 грн., відсутні документи про походження товару, чим порушено облік товарно-матеріальних цінностей за місцем реалізації.

За результатами перевірки, на підставі акту перевірки від 25.10.2013р. відповідачем у справі, у якому знаходиться на податковому обліку ТОВ «Карі Україна, було прийнято податкове-повідомлення-рішення форми «С» № від 28.11.2013р., яким за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5563684 грн. на підставі ст.. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» /а.с. 214 том 3/.

Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем було подано заперечення на акт перевірки та у подальшому позивачем було оскаржено в порядку адміністративного оскарження прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 28.11.2013р., але скарги підприємства були залишені без задоволення, а прийняте податковим органом за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення залишено без змін / а.с. 39-71 том 1/.

Спірні правовідносини, які вникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Під час розгляду даної справи встановлено, що в ході проведеної фактичної перевірки податковим органом було виявлено порушення позивачем ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, що є порушенням п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та за податковим повідомленням-рішенням форми «С» № від 28.11.2013р., яке є предметом оскарження у даній справі, до ТОВ «Карі Україна» застосовано штрафні санкції у розмірі 5563684 грн. на підставі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Аналіз положень ст. 3 та ст. ст., 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дає можливість зробити висновок про те, що бухгалтерський облік, який ведеться на підставі первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством, при цьому підприємство самостійно визначає облікову політику, обирає форму бухгалтерського обліку, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, а фінансова, податкова, статистична та інша звітність, що використовує у своїх показниках грошовий вимірник, ґрунтується саме на даних бухгалтерського обліку, при цьому накладні, товарно-транспортні накладні, як правило, є підставою для оприбуткування товару та підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів, але норми цього Закону не визначають обов'язку суб'єкта господарської діяльності зберігати документи первинного бухгалтерського обліку, у тому числі і ті які використовуються у обліку товарних запасів за місцем реалізації товару.

Аналіз п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дає можливість зробити висновок про те, що вимога цього Закону передбачає альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: а) облік товарних запасів на складах; б) облік товарних запасів за місцем їх реалізації; в) облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації; та не містить імперативного припису щодо обов'язкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації. І порушення вимог Закону в частині обліку товарів за місцем реалізації або зберігання полягає у неведенні такого обліку взагалі або ведення з порушенням встановленого порядку.

Отже вищенаведені норми чинного законодавства дають можливість зробити висновок про те, що позивач не позбавлений права зберігати відповідні документи та вести облік товарних запасів , що підтверджують оприбуткування товару не виключно за місцем їх реалізації, що у свою чергу було зроблено ТОВ «Карі Україна», яким з урахуванням організації ведення господарської діяльності - реалізації товарів, які закуповуються на підставі зовнішньоекономічних договорів, через розгалужену мережу магазинів роздрібної торгівлі кінцевим споживачам; було організовано облік товарно-матеріальних цінностей за місцем їх зберігання, що і було встановлено судом під час розгляду даної адміністративної справи та підтверджено належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи / а.с. 83-95 том 2/.

Так судом встановлено, що товар, який реалізується позивачем у власних магазинах, ним було придбано підставі контракту №KR-UA/1202/22 від 22.02.2012 р. з компанією Warome Limited (Гонконг), після митного оформлення товар доставляється на склад позивача у м. Одеса для зберігання та подальшого перевезення товару у внутрішньому сполученні до господарських одиниць (магазинів) позивача і оприбуткування товару здійснювалось на складі позивача, послуги складського зберігання товару на складі в м. Одеса протягом 2013р. позивачу надавались ТОВ «Максан» на підставі договору №26/11/12 від 26.11.2012р. про надання логістичних послуг з відповідального зберігання товарів /а.с. 26-38 том 2/, відповідно до умов якого зі складу ТОВ «Максан» товар відпускався та розподілявся до магазинів позивача, де безпосередньо здійснювалась його реалізація, в тому числі до магазину, розташованого за адресою: м. Кам'янець - Подільський вул. Лесі Українки, 30, на підставі видаткових складських ордерів, накладних на внутрішнє переміщення, передачу товарів, тари та товарно-транспортних накладних / а.с. 153-250 том 1, а.с. 1-25 том 2, а.с. 68-222 том 3/.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи та наведених норм чинного законодавства, вищезазначені видаткові складські ордери, накладні на внутрішнє переміщення, передачу товарів, тари та товарно-транспортні накладні, та вантажно-митні декларації є первинними документами, що фіксують здійснення господарських операцій, підтверджують та відображають факт придбання та руху товарно-матеріальних цінностей, та підтверджують факт ведення позивачем у справі обліку товарних запасів на товари вказані в акті перевірки за місцем їх зберігання, що не заборонено нормами чинного законодавства, яке встановлює обов'язок ведення такого обліку та визначає способи його ведення, але оскільки фактичну перевірку було проведено одночасно з проведення перевірки ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська на підставі наказу №279 від 02.10.2013р. та №309 від 17.10.2013р., позивач був позбавлений можливості надати своєчасно усі первинні документи на підтвердження ведення ним обліку товарно-матеріальних цінностей за місцем їх зберігання до Головного управління Міндоходів у Хмельницій області, фахівцями якої у період з 16.10.2013р. по 25.10.2013р. відповідно до наказу №298 від 09.10.2013р. / а.с. 31-32 том 1/ було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину, який розташовано за адресою м. Кам'янець-Подільський, вул. Л. України, 30, у якому здійснює діяльність ТОВ «Карі Україна».

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи та враховуючи те, що об'єктивна сторона правопорушення визначеного п. 12 ст. 3 Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не включає дії зі зберігання первинного документації щодо обліку товарних запасів поза межами місця реалізації, колегія суддів вважає, що відповідач у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, безпідставно стверджує про відсутність у позивача обліку товарних цінностей з огляду на відсутність таких документів за місцем реалізації товару - магазині, який розташовано за адресою м. Кам'янець-Подільський, вул. Л. України, 30, у якому здійснює діяльність ТОВ «Карі Україна», під час проведення фактичної перевірки.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок стосовно того, що прийняте відповідачем на підставі акту фактичної перевірки від 25.10.2013р. податкове-повідомлення-рішення форми «С» № від 28.11.2013р. не відповідає нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, та правомірно визнано протиправним та скасовано таке рішення суб'єкта владних повноважень і обґрунтовано задоволено заявлені позивачем у справі позовні вимоги.

При цьому колегія судді вважає за необхідне зазначити, про недоречність посилань відповідача під час апеляційного розгляду справи на висновки та обставини зазначені у акті перевірки ТОВ «Карі Україна» №433/10/04-36-10-08-09 від 24.01.2014р., оскільки висновки та обставини, які встановлені цим актом, є предметом дослідження у іншій адміністративній справі №804/5544/14, у якій судом першої інстанції 09.09.2014р. постановлено рішення / а.с. 15-28 том 4, яке не набрало законної сили / а.с. 29 том 4/.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 06.08.2014р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2014р. у справі №804/6009/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 23.02.2015р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко