Справа № 380/190/15-а
Суддя: Лісовенко П. І.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

18.02.2015 Провадження по справі № 2-а/380/40/15
Справа № 380/190/15-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Лісовенка П.І.

при секретарі : Романовській Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії управління соціального захисту населення Тетіївської райдержадміністрації Київської області щодо відмови їй в призначенні перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, та стягнути з відповідача 5990грн. вказаної допомоги за 2014 рік. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2014 рік в розмірі 100грн. Оскільки, відповідач відмовляється провести доплату вказаної грошової допомоги, то позивач просить суд стягнути з відповідача недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в сумі 5990грн.

В судове засідання позивач не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві просив справу розглядати в її відсутність, в порядку письмового провадження.

Представник відповідача управління праці та соціального захисту населення Тетіївської райдержадміністрації Биховцева Л.В. в судове засідання не прибула, надала до суду заперечення проти позову, просить справу розглядати у відсутності представника.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, суд вирішив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необхідно залишити без розгляду, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області та отримує щорічну допомогу на оздоровлення, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1. (а.с.7).

Позивачу щорічна допомога на оздоровлення у 2014 році нарахована 23.01.2014 року та виплачена 14.04.2014 року в сумі 100грн., тобто, в розмірі встановленому постановою КМУ від 12.07.2005 року №562, що підтверджується листом управління соціального захисту населення Тетіївської райдержадміністрації Київської області від 22.01.2015 року №8/141. (а.с.8).

Із письмового заперечення управління соціального захисту населення Тетіївської райдержадміністрації Київської області року від 05.02.2015 року встановлено, що позивачу допомога на оздоровлення була нарахована 23.01.2014 року згідно заяви в сумі 100грн., а виплачена 14.04.2014 року Департаментом соціального захисту населення Київської облдержадміністрації з урахуванням норм Бюджетного кодексу України. Вважають, що діяли в межах своїх повноважень та в спосіб, встановлений чинним законодавством. Також, просять застосувати строки звернення до суду на підставі ст.ст.99,100 КАС України. (а.с.17-19).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного із Чорнобильською катастрофою, виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07. 2014 року №1622-VII, який набрав чинності 16.08.2014 року(згідно інформації Міністерства юстиції України повний текст Закону опубліковано в «Офіційному віснику України» 15.08.2014 року №63), Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми,зокрема, ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Вказані положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» неконституційними визнано не було, а постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 є чинною.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач отримала щорічну допомогу на оздоровлення 14.04.2014 року, однак з позовом до суду звернулася лише 27.01.2015 року.

Доводи позивача про те, що відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21.05.1963 року, аварія на ЧАЕС є ядерним інцидентом в тлумаченні ст.1 Конвенції, передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди завданої здоров'ю в тридцять років, є неприйнятними, оскільки, спірні правовідносини є публічно-правовими, а не цивільними, згідно чинного законодавства України.

Крім того, як зазначено в п.11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року №4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39,48,50,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не встановлює строку звернення до адміністративного суду громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 90 цього Закону всі вимоги згаданого Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року. З огляду на викладене під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з позовами про нарахування та виплату пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, судам необхідно керуватися нормами статті 99 КАС України.

Також, всі без виключення Закони України, підзаконні нормативно-правові акти, Рішення Конституційного суду України у відповідний час оприлюднені стосовно спірних правовідносин і є загальновідомими.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними буде передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується один раз на рік, яка була виплачена за 2014 рік позивачу 14.04.2014 року в сумі 100грн., а позивач звернулася до суду 27.01.2015 року, тобто, з пропуском шестимісячного строку, визначеного ст.99 КАС України, підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, відсутні, тому адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, необхідно залишити без розгляду, в зв'язку з пропуском шестимісячного строку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99,100, 122,159 - 163 КАС України, Конституцією України, ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік», постановою КМУ«Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року №562, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко