Справа № 826/18640/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2015 року № 826/18640/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2012 № , від 19.05.2013 № та від 12.06.2014 № 1117-15.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми Податкового кодексу України та зазначає, що оскаржувані рішення винесені з порушенням норм податкового законодавства, оскільки у позивача відсутнє речове право на земельну ділянку під належною позивачу нерухомістю по вул. Богомольця Академіка, б. 7/14 в м. Києві. А тому, позивач не є платником земельного податку в розумінні податкового законодавства.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем заявлено вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень з помилково вказаною датою, а саме податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2013 замість 19.03.2013, що відповідачем не заперечувалось, а тому суд вирішує дану адміністративну справу з урахуванням виявленої описки.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи, проте явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового засідання.

В судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 18.04.2012 № , від 19.03.2013 № та від 12.06.2014 № 1117-15, яким згідно із пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання по земельному податку на 2012-2014 роки у розмірі 88 724,25 грн., а саме за 2012 рік - 25 175,10 грн., за 2013 рік - 25 175,10 грн., за 2014 рік - 38 374,05 грн.

Зазначені повідомлення-рішення прийняті з тих підстав, що позивачу на праві приватної власності належить нежилі приміщення з № 1 по № 9 групи приміщень № 199 (в літ. А), загальною площею 148,70 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 42 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

З 1 січня 2011 року введено в дію Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України з урахуванням критеріїв, які визначені у розділі XIII "Плата за землю".

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності (стаття 270 Податкового кодексу України).

Порядок обчислення плати за землю визначено статтею 286 названого кодексу.

Аналізуючи наведені правові норми, суд приходить до висновку, що платником земельного податку є особа, який земельна ділянка належить або на праві власності, або на праві постійного користування.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу від 05.02.2008 нежилих приміщень з № 1 по № 9 групи приміщень № 199 (в літ. А), загальною площею 148,70 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного договору позивач набула право власності на нежилі приміщення, які є частиною жилого багатоквартирного будинку.

Разом з тим, за цим договором позивач не набула права власності на земельну ділянку, на якій розташовані придбані нежитлові приміщення.

Так, відповідно до п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Докази того, що позивач внесений до державного земельного кадастру як землекористувач земельної ділянки, на якій розташований багатоповерховий житловий будинок, а також документи, які б підтверджували право власності чи право користування позивача земельною ділянкою під багатоповерховим будинком у матеріалах справи відсутні та відповідачем надані не були.

Таким чином, на час прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень нарахування позивачу земельного податку є протиправним, оскільки у останнього не виникло права власності або постійного користування земельною ділянкою, а отже він не є суб'єктом сплати земельного податку.

Аналогічна правова позиція закріплена в ухвалах ВАСУ від 13.09.12р. у справі №К/9991/5586/11 та від 15.05.12р. у справі №К-23842/10.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони у відповідності з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених дій.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 18.04.2012 № , від 19.03.2013 № та від 12.06.2014 № 1117-15 від 04.04.12р. №, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити адміністративний позов.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.04.2012 № , від 19.03.2013 № та від 12.06.2014 № 1117-15.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В. І. Келеберда