Справа № 817/3256/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"19" лютого 2015 р. Справа № 817/3256/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" грудня 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП" до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АК Інтертрейд груп" звернулося з адміністративним позовом до Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 14.10.2014 року №204000003/2014/000036/1.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Рівненська митниця Державної фіскальної служби України звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини що виникли між сторонами регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини 2 статті 52 Митного кодексу України).

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частин 2 та 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57).

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу положень частин 1 - 3 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз вищевикладених положень Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01.03.2013 року між Компанією "Арбелло Пропертіз" ЛЛЦ (США) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АК Інтертрейд груп", (Покупець) укладено контракт №ARB-01/03/13, відповідно до п.1.1. якого Продавець продає, а Покупець приймає і оплачує товар, серед якого чай чорний та зелений ваговий, фасований, у фільтропакетах, вказаний в інвойсі, в якому зазначені найменування, кількість, ціна та умови поставки товару.

Відповідно до п.1.4. цього контракту, виробником та/або відправником товару може виступати: - "Емпаєр Тіз (ПВТ) ЛТД" (Шрі Ланка).

Відповідно до п.2.1. контракту, ціни на товар визначаються у доларах США (USD) або Євро із урахуванням поставки на умовах CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно інтерпретації Міжнародних правил Інкотермс 2010.

Відповідно до п.2.4. контракту, ціни на товар зазначені в доларах США або Євро та включають в себе:

- оплату по підготовці товару до відвантаження (перевірка якості, кількості, упаковки, маркування);

- оплату навантаження товару щодо його перевезення в середині країни-експортера;

- оплату доставки товару до основних засобів транспортування;

- оплату зберігання товару в пунктах перевалки вантажів;

- вартість перевантаження товару на основний транспорт;

- оплату за фрахт та страхування вантажу до порту Іллічівськ/Одеса;

- вартість вивантаження товару у пункті призначення.

Відповідно до п.2.5. контракту, усі витрати, понесені до місця призначення оплачуються Продавцем.

Відповідно до п.6.1. контракту Продавець виставляє інвойс на кожну партію товару для Покупця.

Відповідно до п.6.2. контракту, оплата здійснюється в доларах США (валютний код 840) або в Євро (валютний код 978) наступним чином: 100% від вартості товару має бути переказано на банківський рахунок Продавця до приходу товару в порт Одеса/Іллічівськ.

Відповідно до п.6.3. контракту, умови та терміни оплати кожної окремої партії товару можуть встановлюватися сторонами окремо та зазначаються у додаткових угодах до даного контракту, які є його невід'ємною частиною.

На виконання умов даного контракту позивачем імпортовано партію товарів, а саме:

- товар №1 (чорний ферментований неароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 та 100 штук, по 18, 24, 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 4200,00 кг; чорний ферментований ароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 штук, по 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 1320,00 кг.) торгової марки "EDEMS" та "MAGIK TEA", країна походження Шрі-Ланка, загальною вагою нетто 5520,00 кг за ціною 24507,00 USD або 4,4396 USD/кг;

- товар №2 (зелений неферментований неароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 та 100 штук, по 18, 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 780,00 кг; зелений неферментований ароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 1,5 г нетто кожен, пачки по 25 штук, по 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 270,00 кг.) торгової марки "EDEMS" та "MAGIK TEA", країна походження Шрі-Ланка, загальною вагою 1050,00 кг за ціною 3801,50 USD або 3,6204 USD/кг;

- товар №3 (чорний ферментований неароматизований чай, в тубусах по 100 г нетто кожен, по 12 тубусів у ящику, загальна вага нетто товару - 170,40 кг; чорний ферментований ароматизований чай, в тубусах по 100 г нетто кожен, по 12 тубусів у ящику, загальна вага нетто товару - 170,40 кг.) торгової марки "MAGIK TEA", країна походження Шрі-Ланка, загальною вагою 340,80 кг за ціною 1527,92 USD або 4,48 USD/кг;

- товар №4 (зелений неферментований неароматизований чай, в тубусах по 100 г нетто кожен, по 12 тубусів у ящику, загальна вага нетто товару - 172,80 кг.) торгової марки "MAGIK TEA", країна походження Шрі-Ланка, за ціною 645,12 USD або 3,73 USD/кг.

Даний товар заявлений позивачем до митного оформлення на підставі митної декларації від 13.10.2014 року №204050001/2014/016363.

Для підтвердження заявлених відомостей щодо числових значень складових митної вартості товару позивачем були надані відповідачу наступні документи:

- Зовнішньоекономічний контракт від 01.03.2013 року №АRВ-01/03/13;

- Комерційний інвойс №ЕМР/498/2014 від 15.09.2014 року;

- Коносамент (Віll оf Lаdіng) №СМВODЕ/14/017784 від 15.09.2014 року;

- Коносамент (Віll оf Lаdіng) №МSСUАМ879878 від 15.09.2014 року;

- Сертифікат якості №F535001/АGR/2014/04729 від 26.09.2014 року;

- Копія митної декларації країни відправлення від 15.09.2014 року №Е59389;

- Сертифікат походження №014025 від 15.09.2014 року;

- СМR від 10.10.2014 року №40062;

- Заява про купівлю іноземної валюти від 30.09.2014 року №44;

- Платіжне доручення в іноземній валюті від 02.10.2014 року №24;

- Проформа-інвойс від 21.04.2014 року №0119/2014.

Під час митного оформлення зазначеного товару відповідач дійшов висновку, що у документах, наданих декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України, виявлені окремі розбіжності та неточності, а саме:

1) згідно інформації, наявної на сайті компанії перевізника товарів а також у коносаменті (Bill Of Lading) від 15.09.2014 року № CMBODE/14/017784, контейнер GLDU7605822 був перевантажений в порту Gioia Tauro (Італія ) з морського судна MSC SUSANNA VOY.IS436R на морське судно MSC ELOISE V. MT439A. Підпунктом 2.4 пункту 2 контракту № ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року не передбачено включення до ціни товару на умовах поставки CIF Іллічівськ/Одеса вартості перевантаження товарів з одного морського судна на інше, а отже має місце не включення до митної вартості числових значень всіх витрат, пов'язаних із придбанням товару;

2) у проформі - інвойсі від 21.04.2014 року № 0119/2014 відсутні відомості щодо вартості перевантаження товару у порту Gioia Tauro (Італія ), а також інші витрати, передбачені підпунктом 2.4 пункту 2 контракту № ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року.

У зв'язку з цим, з метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованих товарів, відповідач витребував від позивача додаткові документи, а саме:

1) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) Виписку з бухгалтерської документації, а саме банківські платіжні документи щодо здійснення оплати іноземним контрагентом за придбані у третьої сторони оцінювані товари;

4) Договір про надання транспортних послуг по перевезенню товарів у міжнародному сполученні та виписки з бухгалтерської документації стосовно підтвердження числових значень всіх складових ціни товару на умовах поставки CIF Одеса, включаючи витрати, пов'язані із перевантаженням товару у порту Gioia Tauro (Італія ) з морського судна MSC SUSANNA VOY.IS436R на морське судно MSC ELOISE V. MT439A;

5) Висновки про якісні (у тому числі щодо сортності) та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформацію біржових організацій про вартість товарів або сировини.

Як з'ясовано у ході судового розгляду, 14.10.2014 року позивач направив до Рівненської митниці лист №107, яким повідомив митний орган, про неможливість надання певних витребуваних документів, а також те, що деякі витребувані документи вже були надані митному органу та надав ряд документів, які витребовувалися відповідачем.

14.10.2014 року відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 204000003/2014/000036/1 від 14.10.2014 року.

Як вбачається з рішення (пункт ІV графа 33), за результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв'язку із відсутністю у декларанта та органу доходів і зборів прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України, що базується на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, митну вартість товарів №№1,2 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визначеної органом доходів і зборів митної вартості товарів, імпортованих тим самим суб'єктом ЗЕД за тим самим контрактом (МД №204050001/2014/006198 від 26.04.2014 року, 204050001/2014/010606 від 15.07.2014 року, 204050001/2014/010815 від 18.07.2014 року, 204050001/2014/014666 від 18.09.2014 року) та визнаної органами доходів і зборів митної вартості товарів, з урахуваннюм найменування, обсягів, умов поставок (100260003/2014/180642 від 03.09.2014 року). Числове значення митної вартості товарів із врахуванням кількісних показників товарів у партії становить:

- товар №1 - 4,97 дол. США/кг, що на день подання декларації становить 355276,11 грн., або у валюті контракту 27434,4 дол. США;

- товар №2 - 3,81 дол. США/кг, що на день подання декларації становить 51826,57 грн., або у валюті контракту 4000,5 дол. США.

В основу рішення про коригування митної вартості товару покладено висновки про невизнання відповідачем заявленої позивачем митної вартості товарів у зв'язку із наявністю розбіжностей в поданих документах та неподанням додаткових документів, які витребовувались митним органом, відсутністю у додаткового поданих документах достатніх підтверджень числових значень заявленої митної вартості. Непогодившись з таким рішенням позивач оскаржив його до суду.

Як вбачається з оспорюваного рішення, однією з причин, через які відповідач не визнав заявлену позивачем митну вартість імпортованих товарів, стало те, що підпунктом 2.4 пункту 2 контракту №ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року не передбачено включення до ціни товару на умовах поставки CIF Іллічівськ/Одеса вартості розвантаження товарів з одного морського судна у проміжному морському порту, зберігання з 29.09.2014 року по 01.10.2014 року та навантаження на інше морське судно, а також те, що у проформі-інвойсі від 21.04.2014 року №0119/2014 наявні відомості щодо числових значень фрахту та страховки оцінюваних товарів, проте відсутні відомості щодо числових значень вартості перевантаження в порту Gioia Tauro (Італія), відомості щодо числових значень вказаних витрат відсутні у наданій декларантом копії митної декларації країни відправлення E59389 від 15.09.2014 року.

Згідно пункту 2.4. контракту, ціни на товар зазначені в доларах США або Євро та включають в себе:

- оплату по підготовці товару до відвантаження (перевірка якості, кількості, упаковки, маркування);

- оплату навантаження товару щодо його перевезення в середині країни-експортера;

- оплату доставки товару до основних засобів транспортування;

- оплату зберігання товару в пунктах перевалки вантажів;

- вартість перевантаження товару на основний транспорт;

- оплату за фрахт та страхування вантажу до порту Іллічівськ/Одеса;

- вартість вивантаження товару у пункті призначення.

Так, відповідно до пункту 2.5. контракту, усі витрати, понесені до місця призначення оплачуються продавцем. У відповідності до пункту 2.1. контракту ціни на товар визначаються у доларах США (USD) або Євро із урахуванням поставки на умовах CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно інтерпретації Міжнародних правил Інкотермс 2010.

Відповідно до статті 14.1.12. Податкового кодексу України базова ставка фрахту - це сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних (відшкодовуваних) фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування.

Так, у коносаменті від 15.09.2014 року №MSCUAM879878 та №CMBODE/14/017784 зазначено FREIGHT PREPAID, що означає: "фрахт передплачено".

Таким чином, витрати на фрахт, а також будь-які інші витрати пов'язані із транспортуванням, навантаженням, перевантаженням, тощо є включені в ціну товару, придбаного позивачем за зовнішньоекономічним контрактом №ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року.

Відповідно до правил Інкотермс 2010, термін "Cost Insurance and Freight" (CIF) "Вартість, страхування, фрахт" означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію. Ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. При цьому, хоча фрахт оплачується продавцем, по суті, він оплачується покупцем, оскільки витрати на фрахт, зазвичай, включаються продавцем в загальну ціну товару

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем для митного органу час митного оформлення товарів документи не містили жодних розбіжностей, а також містили усі необхідні відомості, які підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості товарів, визначеної декларантом за основним методом - за ціною договору, із дотриманням вимог Митного кодексу України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 01.10.2013 року по справі №21-354а13, наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів

Під час розгляду даної адміністративної справи відповідачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

Відтак, вимога Рівненської митниці Міндоходів від 13.10.2014 року про надання додаткових документів: договору (угоди, контракта) із третіми особами, пов'язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; виписки з бухгалтерської документації, а саме банківських платіжних документів щодо здійснення оплати іноземним контрагентом за придбані у третьої сторони оцінювані товари; договору про надання транспортних послуг по перевезенню товарів у міжнародному сполученні та виписки з бухгалтерської документації стосовно підтвердження числових значень всіх складових ціни товару на умовах поставки CIF Одеса, включаючи витрати, пов'язані із перевантаженням товару у порту Gioia Tauro (Італія ) з морського судна MSC SUSANNA VOY.IS436R на морське судно MSC ELOISE V. MT439A; висновків про якісні (у тому числі щодо сортності) та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями та інформацію біржових організацій про вартість товарів або сировини, - є безпідставною.

Між тим, згідно оспорюваного рішення, на момент його прийняття, у відповідача була наявна інформація, яка призвела до виникнення у нього сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів імпортованих на підставі митної декларації від 13.10.2014 року №204050001/2014/016363 та до прийняття рішення про коригування митної вартості, зокрема: відомості щодо світових цін на чай походження Шрі-Ланки на чайному аукціоні в Коломбо (Шрі-Ланка), опубліковані у періодичному виданні ДП "Держзовнішінформ" "Огляд цін українського та світового товарних ринків"; інформація щодо обсягів експорту та цін на чай, наявна на офіційному сайті Sri Lanka Tea Board (www.pureceylontea.com); відомості щодо рівнів цін заявлених декларантами та визнаних органами доходів і зборів при митному оформленні подібних товарів схожих за комерційною назвою, виробником, країною походження: №№ 204050001/2014/006891 від 26.04.2014 року, 204050001/2014/010606 від 15.07.2014 року, 204050001/2014/010815 від 18.07.2014 року, 204050001/2014/014666 від 18.09.2014 року, 100260003/2014/180642 від 03.09.2014 року.

З приводу чого суд зазначає, що наявність такої інформації не може слугувати самостійною підставою для висновків відповідача щодо заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість імпортованих товарів, у тому числі щодо її невірного визначення, оскільки це не передбачено статтями 54, 55 Митного кодексу України.

Так як судом встановлено, що відповідач в межах спірних правовідносин не повинен був застосовувати другорядні методи визначення митної вартості, то її визначення повинно було здійснюватися за основним методом - за ціною договору.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є правомірними і обґрунтованими, підтверджені усіма необхідними дослідженими судом належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі, а відтак рішення Рівненської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товару від 14.10.2014 року №204000003/2014/000036/1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем не доказана правомірність оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару від 14.10.2014 року №204000003/2014/000036/1.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП" пров. Робітничий,5,м.Рівне,33009

3- відповідачу/відповідачам: Рівненська митниця Державної фіскальної служби України вул.Соборна,104,м.Рівне,33028

- ,