Справа № 2а-1710/11/0970
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р. Справа № 876/10663/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Гудима Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

прокурора Шимін Н.М.,

представника відповідача Шокало Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року у справі за позовом Прокурора міста Коломиї Івано-Франківської області в інтересі держави в особі Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 45100,58 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Коломиї Івано-Франківської області в інтересі держави в особі Коломийської ОДПІ ГУ Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області 24.05.2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 45100, 58 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова судом першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 05.10.2001 року зареєстрований Коломийською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області, як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Перебуває на податковому обліку в Коломийській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області, як платник податків та зборів, є суб'єктом господарської діяльності.

Відповідачем допущено несплату пені, нарахованої за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 45100, 58 гривень, що нарахована за результатами виїзної позапланової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій та оподаткування в сфері зовнішньоекономічної діяльності та оподаткування в сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 29.12.2009 року до 30.11.2010 року.

За наслідками вказаної перевірки позивачем складено акт про результати виїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій та оподаткування в сфері зовнішньоекономічної діяльності та оподаткування в сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 29.12.2009 року до 30.11.2010 року від 02.12.2010 року за №4684/220-.

10.12.2010 року контролюючим органом, на підставі вказаного акта від 02.12.2010 року за №4684/220-, податковим повідомленням-рішенням за № застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем: пеня, нарахована за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 45100, 58 гривень.

16.03.2011 року правомірність винесення податкового повідомлення-рішення за № від 10.12.2010 року, як підстави стягнення вказаних коштів, оскаржено приватним підприємцем ОСОБА_2 в судовому порядку в адміністративній справі №2а-911/11/0970.

05.04.2011 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом, за наслідками розгляду адміністративної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення за № від 10.12.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, постановою за №2а-911/11/0970 в задоволенні позову відмовлено повністю, а рішення суду оскаржено в апеляційному порядку.

16.04.2014 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду №40993/11 за наслідками розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.04.2011 року за №2а-911/11/0970, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, виходячи з того, що податкове повідомлення-рішення за № від 10.12.2010 року було предметом дослідження судом першої інстанції в адміністративній справі за №2а-911/11/0970 та судом апеляційної інстанції в справі за №40993/11/9104, висновками розгляду яких визнано правомірним податкове повідомлення-рішення за № від 10.12.2010 року, судове рішення набрало законної сили, то у відповідності до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, вказане вище грошове зобов'язання, визначене рішенням Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області за № від 10.12.2010 року, вважаються узгодженими.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

ДПІ на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України надіслано податкову вимогу №63 від 18.01.2011 року на суму 45100, 58 гривень, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею не сплатив.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Таким чином, узгоджене грошове зобов'язання з сплати пені, нарахованої за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 45100, 58 гривень, утворює податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Колегія суддів дійшла висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року у справі № 2а-1710/11/0970 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Л.Я. Гудим

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2015 року