Справа № 808/8533/14
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року 14 год. 10 хв. Справа № 808/8533/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогової Л.А. про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, та зобов'язання вчинити певні дії.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області (далі іменується - позивач) до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогової Л.А. (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогової Л.А. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за Вимогою про сплату боргу №Ю-58У від 15.04.2011, Рішенням про застосування фінансових санкцій №277 від 19.04.2011, та Рішенням про застосування фінансових санкцій №278 від 19.04.2011; визнати протиправними та скасувати постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 13.11.2014 ВП №45417443 за Вимогою про сплату боргу №Ю-58У від 15.04.2011, від 13.11.2014 ВП №45416459 за Рішенням про застосування фінансових санкцій №277 від 19.04.2011, від 13.11.2014 ВП №45417130 за Рішенням про застосування фінансових санкцій №278 від 19.04.2011; зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогову Л.А. винести постанови про відкриття виконавчого провадження за Вимогою про сплату боргу №Ю-58У від 15.04.2011, яка набрала чинності 25.09.2014; Рішенням про застосування фінансових санкцій №277 від 19.04.2011, яке набрало чинності 25.09.2014; та Рішенням про застосування фінансових санкцій №278 від 19.04.2011, яке набрало чинності 25.09.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на його адресу надійшли постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 13.11.2014 ВП №45417443, від 13.11.2014 ВП №45416459 та від 13.11.2014 ВП №45417130, винесені державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогової Л.А. на підставі пункту 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі іменується - Закон України №606-XIV).

Спірні постанови обґрунтовані тим, що пред'явлені на виконання рішення (вимога про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених страхових внесків) не являються виконавчими документами і не підлягають виконанню органами ДВС.

Позивач зазначає, що подані до виконавчого органу документи являються виконавчими документами в розумінні статті 17 Закону України №606-XIV, а відтак постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою судді від 01.12.2014 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 19.01.2015, не прибули, проте подали до суду письмові клопотання про розгляд справи за відсутності їх уповноважених представників, у порядку письмового провадження.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що відповідно до пункту 1 частини 14 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі іменується - Закон України №1058-IV), встановлено, що виконавчим документом є рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу. Пред'явлені на виконання позивачем документи (вимога про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій) не підпадають під дані категорії, тобто не є рішеннями про нарахування пені або накладення штрафу, і тому не є виконавчими документами. І як наслідок не підлягають виконанню органами державної виконавчої служби. Відповідач зазначає, що станом на час прийняття позивачем вимоги про сплату боргу зі статті 106 Закону України №1058-ІV відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі іменується - Закон України №2464-VI) (набув чинності з 1 січня 2011 року), були виключені частини з першої по дев'яту, які передбачали порядок прийняття та виконання вимог Пенсійного фонду про сплату боргу зі страхових внесків. Так, абзацом 2 частини 3 статті 106 Закону України №1058-ІV передбачалося, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, а за абзацом 8 цієї ж частини, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. Але на даний час ця норма закону виключена. Таким чином, з 1 січня 2011 року статтею 106 Закону України №1058-ІV обов'язок з виконання вимог Пенсійного фонду не покладено на органи державної виконавчої служби, а з урахуванням пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимоги є підставами для звернення органів Пенсійного фонду до суду з позовами про стягнення несплаченої суми боргу та відповідно подальшого відкриття органами державної виконавчої служби виконавчих проваджень на підставі виключно рішень суду згідно статті 17 Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на наведені вище доводи, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, у порядку письмового провадження, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області сформовано вимогу про сплату боргу від 15.04.2011 №Ю-59У (а.с. 6), про стягнення з боржника - Філії «Новомиколаївський райавтодор» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», суми заборгованості у розмірі 4305 грн. 51 коп. Також, позивачем винесені Рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених страхових внесків від 19.04.2011 №277 (а.с. 9), та від 19.04.2011 №278 (а.с. 12).

Позивачем подані до Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області заяви про відкриття виконавчого провадження по вказаним вище рішенням - від 10.11.2014 (а.с. 37), від 10.11.2014 (а.с. 42), та від 10.11.2014 (а.с. 45).

За результатами розгляду заяв та доданих документів, відповідачем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 13.11.2014 ВП №45417443 (а.с. 5), по виконанню Вимоги про сплату боргу від 15.04.2011 (дата набрання чинності вимоги - 25.09.2014); постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 13.11.2014 ВП №45416459 (а.с. 8), по виконанню Рішення №277; та постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 13.11.2014 ВП №45417130 (а.с. 11), по виконанню Рішення №278.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень - постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 13.11.2014, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

За змісту спірних рішень виконавчого органу вбачається, що вони прийняті на підставі пункту 2 частини 1 статті 26 Закону України №606-XIV, з посиланням на пункт 8 частини 2 статті 17 Закону України №606-XIV та пункт 1 частини 14 статті 106 Закону України №1058-ІV.

За приписами частини 1 статті 17 Закону України №606-XIV, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 8 частини 2 статті 17 Закону України №606-XIV встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до частини 14 статті 106 Закону України №1058-IV, рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 26 Закону України №606-XIV, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом.

Тобто, відповідач вважає, що подані позивачем документи (вимога про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених страхових внесків) не являються виконавчими документами і не підлягають виконанню органами ДВС.

Відповідно до пункту 8.2 Постанови Пенсійного фонду України «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» від 19.12.2003 №21-1 (в редакції, чинній на момент винесення Вимоги про сплату боргу) (далі іменується - Інструкція №21-1), органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до пункту 8.8 Інструкції №21-1, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу до відповідного органу державної виконавчої служби, у якій зазначає суму боргу за даними карток особових рахунків платників на дату подання. До сум боргу, що подаються до органів державної виконавчої служби за даними карток особових рахунків платників, включаються також суми узгоджених з платником, але не сплачених у встановлений термін фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Пунктом 9.1 Інструкції №21-1 передбачено, що до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції відповідно до повноважень, якими органи Пенсійного фонду були наділені до 1 січня 2011 року.

Рішення органу Пенсійного фонду про накладення штрафу є виконавчим документом (пункт 9.8 Інструкції №21-1).

З матеріалів справи вбачається, що боржник скористався своїм правом на судове оскарження Вимоги та Рішень №№277, 278.

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2011 (справа №2а-0870/3245/11) у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» про визнання нечинними Вимоги та Рішень №№277, 278 про застосування фінансових санкцій, відмовлено (а.с. 19).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» задоволено; постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2011 (справа №2а-0870/3245/11) скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» задоволено: скасовано Вимогу про сплату боргу від 15.04.2011 №Ю-58, Рішення від 19.04.2011 №№277, 278 (а.с. 17).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області задоволено; постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 скасовано; постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2011 залишено в силі (а.с. 14).

Саме тому, позивачем здійснено відмітку у спірних рішеннях про набрання ними чинності - 25.09.2014.

Відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2464-VI, на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Згідно статті 25 Закону України №2464-VI, вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Пунктом 14 статті 106 Закону України №1058-IV (в редакції, чинній на мемнт винесення спірних рішень), рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

За приписами частини 1 статті 11 Закону України №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Вимога та Рішення №№277, 278 є виконавчими документами, а відтак відмова відповідача у відкритті виконавчого провадження є протиправною.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогову Л.А. винести постанови про відкриття виконавчого провадження за Вимогою про сплату боргу №Ю-58У від 15.04.2011, яка набрала чинності 25.09.2014; Рішенням про застосування фінансових санкцій №277 від 19.04.2011, яке набрало чинності 25.09.2014; та Рішенням про застосування фінансових санкцій №278 від 19.04.2011, яке набрало чинності 25.09.2014, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 25 Закону України №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (частина 2 статті 25 Закону України №606-XIV).

Суд зазначає, що питання щодо відкриття виконавчого провадження є дискреційною функцією державного виконавця - сукупністю прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження іншого суб'єкта владних повноважень, а відтак позовна вимога про зобов'язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогову Л.А. винести постанови про відкриття виконавчого провадження за Вимогою про сплату боргу №Ю-58У від 15.04.2011, яка набрала чинності 25.09.2014; Рішенням про застосування фінансових санкцій №277 від 19.04.2011, яке набрало чинності 25.09.2014; та Рішенням про застосування фінансових санкцій №278 від 19.04.2011, яке набрало чинності 25.09.2014, не підлягає задоволенню та по своїй суті є передчасною.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Питання розподілу судових витрат в даному випадку не підлягає вирішенню, оскільки відповідно до пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 17, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Рогової Л.А. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за Вимогою про сплату боргу №Ю-58У від 15 квітня 2011 року, Рішенням про застосування фінансових санкцій №277 від 19 квітня 2011 року, та Рішенням про застосування фінансових санкцій №278 від 19 квітня 2011 року.

Визнати протиправними та скасувати постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 13 листопада 2014 року ВП №45417443, від 13 листопада 2014 року ВП №45416459, та від 13 листопада 2014 року ВП №45417130.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська