Справа № 807/3983/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 807/3983/14
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі судового засідання - Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області - представник в судове засідання не з"явився;

відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - представник в судове засідання не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 20 лютого 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено 23 лютого 2015 року.

16 грудня 2014 року, позивач Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 1 773 615, 30 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. Станом на 12.12.2014 року за ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість у розмірі 1 773 615,30 грн. по платежам:

- 50 11010500 "Податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 23 163,90 грн.;

- 30 14010100 " Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг" у розмірі 1 750 451,40 грн.

Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без його участі за наявними матеріалами у справі.

У відповідності до ч.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання 20.02.2015 року повторно не з'явився, заперечення на адміністративний позов не подав. Надіслані Відповідачу ухвали та судові повістки повернулися до суду з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання". Ухвалу про відкриття провадження у справі та судові повістки було відправлено за належною адресою, яка була зазначена в позовній заяві та підтверджена Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ( а.с.1). Згідно правил ч.4 ст.33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно ч.11 ст.35 КАСУ у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суд у причин, вважається, що така по вістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: 89230, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( а.с.6-7).

Станом на 12.12.2014 року за ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість у розмірі 1 773 615,30 грн. по платежу 50 11010500 "Податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 23163,90 грн. та по платежу 30 14010100 " Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг" у розмірі 1 750 451,40 грн, ( а.с. 5).

Як встановлено судом , вищевказаний борг виник у зв'язку з наступним.

Працівниками Ужгородської МДПІ було проведено документальну позапланову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2011 року по 28.02.2013 року, ( а.с.27-37).

За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки від 26.04.2013 року № 711/17-2/НОМЕР_1 та винесено податкові повідомлення - рішення: від 23.05.2013 року № 29/17-2/НОМЕР_1 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 750 451,40 грн. ( а.с.12) та від 23.05.2013 року № 28/17-2/НОМЕР_1 про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 23 163,90 грн. ( а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 оскаржував винесені податкові повідомлення-рішення до Закарпатського окружного адміністративного суду. Ухвалою від 14.01.2014 року по справі № 807/3758/13-а, суд залишив без розгляду адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 до Ужгородської МДПІ про скасування податкових повідомлень- рішень.

18 червня 2014 року, Львівський апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на ухвалу від 14.01.2014 року.

У відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вищенаведеного, відповідачу було виставлено податкову вимогу № 22750-07 від 10.10.2014 року та направлено на адресу відповідача поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, вручено - 15.10.2014 року ( а.с. 17).Дана вимога залишається не погашеною.

Дана сума податкового боргу на час розгляду справи в суді підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями від 23.05.2013 року ( а.с.12-13), податковою вимогою від 10.10.2014 року ( а.с.17), картками обліку платника податків ОСОБА_2 ( а.с. 9) де недоїмка по обох видах податків становить 1 773 615, 30 грн., ( а.с.8-9).

Крім того, наявність боргу стверджується розрахунком податкового боргу ФОП ОСОБА_2 станом на 12.12.2014 року ( а.с.5) в розмірі 1 773 615,30 грн.

Відповідно до пп.9.1.2. ст.9 ПК України до загальнодержавних податків і зборів належить податок на доходи фізичних осіб.

Статтею 16 цього ж нормативного документа встановлено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (пп. 16.1.3.) а також обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп. 16.1.4.). Незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених Кодексом. Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у поданій податковій декларації оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175., п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою ( Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом ( позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну ( місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеним цим Кодексом

Відповідно до пункту 102.4 ст.102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а відповідно є такими, що підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2. Стягнути суму податкового боргу з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (89230, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у розмірі 1 773 615,30 ( один мільйон сімсот сімдесят три тисячі шістсот п'ятнадцять гривень, 30 коп.) по платежах:

- платіж 50 11010500 "Податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 23 163,90 грн.;

- платіж 30 14010100 " Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг" у розмірі 1 750 451,40 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль