Справа № 632/3336/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р.Справа № 632/3336/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2015р. по справі № 632/3336/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахування і виплати недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії "Дітям війни",

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області (надалі - відповідач) про визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахування і виплати недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії "Дітям війни".

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.12.2014р. позов ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахування і виплати недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії "Дітям війни" за період з 15.06.2011р. по 10.06.2014р. залишено без розгляду.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2015р. зазначений позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії як дитині війни в розмір 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 11.06.2014р. по 02.08.2014р. включно, з урахуванням фактично виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", ч.2 ст.2, ст.6, ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни та за приписами ст.6 цього закону має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з обов'язку відповідача здійснювати позивачу відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей" виплату щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру пенсії, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11.06.2014р. по 02.08.2014р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Щодо доводів апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (в редакції Закону, яка діяла до 03.08.2014р.) не встановлено обмеження, щодо виплат відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та не надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри зазначених виплат, тому з 01.01.2014 року діють положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за період до 03.08.2014 року нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", відповідач за період з 11.06.2014р. по 02.08.2014 року не мав підстав застосовувати постанову Кабінету Міністрів України від 28.12.2011р. за № 1381 та був зобов'язаний діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та виплачувати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, колегія суддів, переглянувши оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2015р. по справі № 632/3336/14-а в частині задоволення позову ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.
Судді Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.