Справа № 826/14577/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоров'я України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправною відмову МОЗ України у наданні довідки за результатами комплексної перевірки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця; визнання неправомірним віднесення МОЗ України довідки за результатами комплексної перевірки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до інформації з обмеженим доступом; зобов'язання МОЗ України надати запитувану інформацію згідно із запитом на отримання публічної інформації від 27.05.2014 року від ОСОБА_2

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.02.2014 року по 14.03.2014 року в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця проводилась комплексна перевірка згідно наказу МОЗ України від 24.02.2014 року № 18-Адм, відповідно до п. 9 Положення про МОЗ України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 467, у зв'язку із висловленням недовіри ініціативною групою студентів Національного медичного університету імені О.О. Богомольця.

Підставами для проведення даної перевірки були лист Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 24.02.2014 року № 120/2-189, заява ОСОБА_5 від 24.02.2014 року та протокол зборів ініціативної групи студентів Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 24.02.2014 року. За результатами даної перевірки була складена відповідна довідка.

27.05.2014 року до Міністерства охорони здоров'я України надійшов запит ОСОБА_2 на отримання публічної інформації про надання довідки за результатами комплексної комісійної перевірки діяльності Національного медичного університету імені О.О. Богомольця відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

На вищезазначене звернення МОЗ України листом від 02.06.2014 року № 11.03-03/163/17/680/ЗПі-14/15172 повідомило позивача, що так як довідка за результатами комплексної перевірки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, яка проводилась на підставі наказу МОЗ України від 24.02.2014 року № 18-Адм, відноситься до службової інформації, вона не може бути надана.

Крім того, листом від 10.06.2014 року № 02.01-16/79/15954 МОЗ України, на запит ОСОБА_2 щодо доступу до публічної інформації, що надійшов на офіційний веб-сайт МОЗ України 05.06.2014 року, зазначило, що перелік відомостей, що містять службову інформацію у МОЗ України, затверджено наказом МОЗ України від 06.05.2014 року № 299 "Про організацію виконання Закону України "Про доступ до публічної інформації" у Міністерстві охорони здоров'я України та подано до Міністерства юстиції України на державну реєстрацію, процедура проведення якої триває. Наказ набуде чинності з дня його офіційного опублікування після проведення державної реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно з п.п. 11 п. 4 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 467/2011, МОЗ України організовує розгляд звернень громадян із питань, пов'язаних з діяльністю МОЗ України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

У відповідності до даного Положення МОЗ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розділу 2 Статуту Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, зазначений університет підпорядкований Міністерству охорони здоров'я України.

Згідно з п.п. 13 п. 4 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, МОЗ України виконує у межах повноважень інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Відповідно до 9 вказаного Положення МОЗ України у межах повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Таким чином, проведення комплексної комісійної перевірки діяльності Національного медичного університету імені О.О. Богомольця є формою реалізації уповноваженим органом управління своїх повноважень щодо здійснення контрольних, наглядових функцій.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 вищевказаного Закону, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація та службова інформація.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України "Про інформацію" передбачено, що право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Частина 7 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначає, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Положеннями ст. 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 зазначеного вище Закону.

Крім того, у роз'ясненнях Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо віднесення публічної інформації до службової згідно із Законом "Про доступ до публічної інформації", розроблених спільно з експертною радою при представникові Уповноваженого з прав людини, зазначено, що відповідність одному із зазначених пунктів не створює обов'язку автоматичного віднесення інформації до службової. Вказаний Закон передбачає, що така інформація лише може бути віднесена до службової. Тобто інформація, що міститься у будь-якій доповідній записці, не повинна автоматично мати статус "для службового користування". Це можливо у разі, якщо застосування "трискладового тесту" (ч. 2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації") засвідчило наявність підстав для обмеження.

При віднесенні інформації до службової, необхідно також встановити чи належить відповідна інформація до такої, доступ до якої згідно із Законом не може бути обмежено (в тому числі й шляхом віднесення її до службової інформації). До такої інформації, зокрема, належить інформація, визначена частинами п'ятою та шостою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", інформація, яка підлягає оприлюдненню відповідно до частини першої статті 15 вказаного Закону, а також інша інформація, доступ до якої не може бути обмежено відповідно до Законів України "Про інформацію", "Про засади запобігання і протидії корупції" тощо.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, розпорядник інформації визначив інформацію, яка міститься у довідці за результатами комплексної перевірки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, як інформацію для службового користування, урахувавши всі необхідні для цього умови.

Відмовивши у наданні вищезазначеної інформації, відповідач тим самим підтвердив, що законні підстави для обмеження у доступі до запитуваної інформації, які існували раніше, продовжують існувати й на день надання запитувачу такої інформації-відповіді, тобто застосував трискладовий тест.

Такий обґрунтований висновок було надано позивачу розпорядником інформації в листі від 02.06.2014 року № 11.03-03/163/17/680/ЗПі-14/15172.

Крім того, позивачу було надано відповідь МОЗ України від 02.06.2014 року з урахуванням норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" та без посилань на наказ МОЗ України від 06.05.2014 року № 299, який на момент надання відповіді ОСОБА_2 не набрав законної сили.

З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач не порушив норм чинного законодавства визначивши інформацію, що міститься у довідці за результатами комплексної перевірки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до інформації з обмеженим доступом, так як вона пов'язана із здійсненням контрольних, наглядових функцій відповідача та відповідає сукупності вимог ч. 2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя Н.Е.Старова

суддя В.В.Файдюк

.

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.