Справа № 809/3616/13а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Справа № 876/4034/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Кухтея Р.В., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Дудки-Гефко Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати рішення Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (далі - ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області) про застосування фінансових санкцій № 0000003 від 31.10.2013 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року у справі № 809/3616/13-а позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в ході проведеної перевірки позивача виявлено ряд порушень. Зокрема, в приміщенні магазину поряд з вітриною виявлено та вилучено 20 скляних пляшок ємністю 0,25 літри кожна горілки «Горілка Калганоф», 20 скляних пляшок ємністю 0,25 літри кожна горілки «Горілка Слава», 20 скляних пляшок ємністю 0,5 літри кожна горілки «Горілка Пшенична» та 3 скляних пляшки ємністю 0,7 літри кожна горілки «Горілка Володар».

Як свідчать результати проведеної експертизи, рідина, якою були заповнені виявлені та вилучені скляні пляшки, за наявністю механічних домішок, органолептичними характеристиками та міцністю не відповідають вимогам ДСТУ 4256-2003, а марки акцизного податку, наклеєні на пляшки, не відповідають маркам акцизного податку, які знаходяться в офіційному обігу.

За результатами перевірки складено акт від 04.09.2013 року № 090014, який підписаний посадовими особами контролюючого органу та продавцем магазину ОСОБА_4

Апелянт стверджує, що відповідачем встановлено факт довготривалого зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку в торговому залі магазину, тобто в місці здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2, за що відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закону № 481/95-ВР) на позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 8500,00 грн.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просила скасувати постанову суду першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову ФОП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи апелянта заперечив, покликаючись на те, що не має жодного відношення до виявлених у ході перевірки алкогольних напоїв.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до акту перевірки перевіряючим органом зафіксовано факт реалізації напоїв вітчизняного виробництва з марками акцизного податку з ознаками підробки. Ознаки підробки алкогольних напоїв підтверджуються висновками експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Івано-Франківської області № 09/12-1235 від 25.09.2013 року та № 09/07-411 від 27.09.2013 року.

Разом з тим, судом встановлено, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Бурштині, мало місце зберігання алкогольних напоїв з ознаками підробки, оскільки відсутні докази того, що позивачем здійснювалася реалізація вказаних алкогольних напоїв.

На думку суду першої інстанції, сам факт зберігання вказаного товару в приміщенні магазину не доводить вину позивача, оскільки спростовується показаннями свідка, яка придбала алкогольні напої для власного споживання.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Даючи правову оцінку постанові суду першої інстанції та доводам апелянтів, що викладені у апеляційних скаргах, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Статтею 11 Закону № 481/95-ВР визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби» забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізація на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.

Згідно з п. 2 ст. 7 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби» наявність марки акцизного збору на пляшці (упаковці) алкогольних напоїв та пачці (упаковці) тютюнових виробів є однією з умов для ввезення на митну територію України і реалізації їх споживачам.

Відповідно до п. 20 «Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2003 року № 567 «Про запровадження марок акцизного збору нового зразка з голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Положення), марки наклеюються виробниками на кожну пляшку, пачку (упаковку) у такий спосіб, щоб вони розривалися під час відкупорювання (розкривання) виробів.

Пунктом 21 Положення, передбачено, що для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Пунктом 12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», визначено, що зберігання та реалізація алкогольних напоїв дозволяється тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно з законодавством.

Судом безспірно встановлено, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Бурштині, під час перевірки, проведеної ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області, були наявні 20 скляних пляшок ємністю 0,25 літри кожна горілки «Горілка Калганоф», 20 скляних пляшок ємністю 0,25 літри кожна горілки «Горілка Слава», 20 скляних пляшок ємністю 0,5 літри кожна горілки «Горілка Пшенична» та 3 скляних пляшки ємністю 0,7 літри кожна горілки «Горілка Володар».

За результатами перевірки відповідачем складено акт № 090014 від 04.09.2013 року. Даний акт підписано продавцем ОСОБА_4 без зауважень.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, ознаки підробки вказаних алкогольних напоїв підтверджуються висновками експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Івано-Франківської області № 09/12-1235 від 25.09.2013 року та № 09/07-411 від 27.09.2013 року.

Частиною 2 статті 17 Закон № 481/95-ВР передбачена санкція за виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 8500 гривень.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про правомірність прийнятого ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області рішення про застосування фінансових санкцій № 0000003 від 31.10.2013 року.

Покликання позивача на непричетність до виявлених працівниками контролюючого органу алкогольних напоїв, на переконання апеляційного суду, є надуманими з огляду на їх кількість, асортимент та місце виявлення.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року у справі № 809/3616/13-а скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.В.Кухтей

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 19 лютого 2015 року.