Справа № 0870/110/12
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2015 рокусправа № 0870/110/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року

за позовом ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2А.) звернувся до суду з позовом до відповідача Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області(далі ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя), в якому просить визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем 14.10.2011 року податкове повідомлення рішення № про збільшення грошового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб на суму 14389 грн.74 коп., податкове повідомлення рішення № про збільшення грошового зобовязання по податку на додану вартість на суму 59 375 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2014 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовані винесені ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 14.10.2011 року податкові повідомлення рішення, № НОМЕР_1 , № 0000591 ,на користь позивача стягнений судовий збір на суму 737, 73 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день розгляду справи повідом лені належним чином, у звязку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя в період часу з 01.09.2011 року по 21.09.2011 року проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року , за результатами якої складено акт перевірки №438/17-02/НОМЕР_2 від 28.09.2011 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст.13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №13-92 Про прибутковий податок з громадян зі змінами та доповненнями (далі Декрет №13-92), внаслідок чого, позивачем неправомірно завищені валові витрати у IV кварталі 2009 року, у 2010 році, та неправомірно занижений дохід у 2010 році, що призвело до нарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 14 939 грн. 73 коп.,

пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 №168/97-ВР (далі Закон №168/97-ВР), у результаті чого завищений податковий кредит за листопад 2009 року на суму 47500 грн.

За результатами перевірки податковим органом 14.10.2011 року прийняті податкове повідомлення рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб, що є субєктами підприємницької діяльності, на загальну суму 14 389 грн. 74 коп., та податкове повідомлення рішення № , яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 59 375 грн., з яких за основним платежем 47 500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11 875 грн.

Оскаржені у адміністративному порядку податкові повідомлення рішення залишені без змін, а скарги позивача без задоволення.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення рішення в судовому порядку.

Приписами ст.13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №13-92 Про прибутковий податок з громадян визначаються обєкти оподаткування та порядок обчислення і сплати податку на прибуток.

Згідно з п. 13 спільного наказу Міністерства фінансів України та Державної податкової інспекції України №12 від 21.04.1993 року , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №64 09.06.1993 року Про затвердження Інструкції про прибутковий податок з громадян, оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Матеріалами справи підтверджено, і зазначена обставина не заперечується відповідачем, що позивачем з дотриманням вимог ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" , велася Книга обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу , згідно з формою, затвердженою в додатку до наказу ДПА України від 16.10.2003 року №490, в якій в хронологічній послідовності відображалися господарські операції, валовий дохід за період з 01.10.2009 року по 31 грудня 2010 року склав суму 2 257 756,43 грн., валові витрати суму 2 241 688,41 грн.; чистий дохід суму 16 068,02 грн.

Із суми чистого доходу 16068,02 грн. ФОП ОСОБА_2 в повному обсязі сплатив податок з доходу фізичної особи за ставкою 15% - 2 410 грн. (16 068,02 х 15% : 100%).

За висновком проведеної за ухвалою суду першої інстанції судовоекономічної експертизи №12е/13 від 27.11.2013 року, документально (договорами, накладними, податковими накладними, актами звірки взаємних розрахунків, рахунками, банківськими виписками, реєстрами документів, зведеними бухгалтерськими документами, Книгою доходів і витрат) не підтверджується неправильність визначення позивачем валових доходів та валових витрат за період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року , про що зазначено в акті перевірки податкового органу №438/17-02/НОМЕР_2 від 28.09.2011 року, та указано про відсутність підстав донарахування ФОП ОСОБА_2 податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 14 389 грн. 74 коп.

В силу викладеного є вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування винесеного ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 14.10.2011 року податкового повідомлення рішення № про збільшення ФОП ОСОБА_2 грошового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб на вищезазначену суму.

За змістом пп. 7.4.1., 7.4.5. п. 7.4. ст. 7Закону № 168/97-ВР умовами права платника податків на податковий кредит мають бути фактично здійснені господарські операції, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат з сплати податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту; платники ПДВ відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону №168/97-ВР, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: - або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) , або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Із матеріалів справи вбачається,що позивачем з контрагентом ТОВ Новотроїцьке укладено договір поставки соняшника.

Поставка контрагентом ТОВ Новотроїцьке за вищезазначеним договором товару та здійснення позивачем оплати отриманого товару підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими у відповідності із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року(далі Закону № 996-XIV), а саме: податковими накладними, видатковими накладними, рахунками-фактурами, актами, квитанціями до прибуткових касових ордерів, виписок банківських установ тощо.

Соняшник позивачем в наступному періоді реалізовано ТОВ «Енергоарсенал»,що підтверджено первинними бухгалтерськими документами, оформленими у відповідності до вимог Закону № 996-XIV.

Матеріали справи свідчать, що позивачем до складу податкового кредиту листопада 2009 року після відвантаження товару контрагентом ТОВ Новотроїцьке віднесено суми ПДВ по виписаним ТОВ Новотроїцьке 30.01.2008 року, 26.02.2008 року, 27.06.2008 року, 24.11.2008 року, з 5 по 29.12.2008 року податковим накладним, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит зазначеного періоду.

Суми ПДВ за зазначеними податковими накладними позивачем правомірно включені до складу податкового кредиту листопада 2009 року, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, та у Книзі обліку доходів і витрат підприємця.

За висновком судово економічної експертизи №12е/13 від 27.11.2013 року документально не підтверджуються висновки акту перевірки податкового органу щодо завищення позивачем податкового кредиту за листопад 2009 року на 47 500 грн.

Оскільки позивач виконав передбачені чинним податковим законодавством умови щодо підтвердження свого права на податковий кредит та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту по операціям з контрагентом ТОВ Новотроїцьке за листопад 2009 року, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання неправомірним та скасування прийнятого відповідачем 14.10. 2011 року податкового повідомлення рішення № про збільшення ФОП ОСОБА_2 грошового зобовязання по податку на додану вартість на суму 59 375 грн.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КАС України правомірно присудив з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 737, 73 грн.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова