Справа № 825/409/15-а
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2015 року Чернігів Справа № 825/409/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді - Д'якова В.І.,

за участю секретаря - Воєдило Л.П.,

представника позивача - Падалки Л.М.,

представників відповідачів - Коваля В.О., Сіндєєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЮТбуд» до Головного управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної автомобільної інспекції України управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про зняття арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЮТбуд» (далі - ТОВ «ВЮТбуд») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Чернігівській області (далі - ГУЮ у Чернігівській області), Управління державної автомобільної інспекції України управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ( далі - УДАІ УМВС України в Чернігівській області), в якому, з урахуванням уточнення просило суд: зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер 05729 МК, 1989 року випуску, № кузова ХТА 210500К1024677, накладений постановами підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області від 06.10.2008 та від 24.10.2008.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час звернення до Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Чернігів, Чернігівського, Городнянського, Куликівського, Ріпкинського районів (ЦНП-7401) з проханням зняти з обліку автомобіль, йому стало відомо, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області не було направлено до ЦНП-7401 копій постанов про зняття арешту з майна ТОВ «ВЮТбуд», накладеного постановами про арешт від 06.10.2008 та від 24.10.2008. Станом на 31.12.2014 виконавчі документи про стягнення заборгованості з ТОВ «ВЮТбуд» на виконанні у відділі не перебувають та записи про арешт транспортних засобів ТОВ «ВЮТбуд» в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні. Позивач вказує, що наявність арештів на транспортний засіб порушує права позивача на вільне розпорядження його майном.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточненні позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні не заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання наказу господарського суду Чернігівської області №9/87 (12/311/20), виданого 09.09.2008, постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області від 06.10.2008 було накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «ВЮТбуд», а саме: все рухоме та нерухоме майно в межах суми боргу - 1015562,28 грн. А також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ТОВ «ВЮТбуд», а саме: все рухоме та нерухоме майно в межах суми боргу - 1015562,28 грн. (а.с.39).

Також на виконання наказу господарського суду Чернігівської області №14/106 виданого 04.09.2009, постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області від 24.10.2008 було накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «ВЮТбуд», в межах суми боргу - 56923,44 грн. А також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ТОВ «ВЮТбуд» в межах суми боргу - 56923,44 грн. (а.с.37).

Вказані постанови були направлені до 1-го міжрайонного відділення ДАІ (підпорядкованого ВДАІ) при УМВС України в Чернігівській області м. Чернігів, про що свідчать копії супровідних листів від 06.10.2008 №1796/1 та від 24.10.2008 №1870/1, наявні в матеріалах справи (а.с. 37, 39).

Як встановлено в судовому засіданні 17.06.2009 та 26.06.2009, у зв'язку з припиненням ТОВ «ВЮТбуд» шляхом ліквідації, всі виконавчі провадження були закінчені на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин), а виконавчі документи направлені до ліквідаційної комісії.

Станом на день розгляду справи виконавчі документи про стягнення заборгованості з ТОВ «ВЮТбуд» на виконанні у відділі примусового виконання рішень не перебувають, що підтверджується листом відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області від 31.12.2014 №02.1-25/3 та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні (а.с.12).

Відповідно до Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 30.01.2013 всі матеріали виконавчих проваджень ТОВ «ВЮТбуд» знищені за закінченням терміну зберігання (а.с.40-42).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12.12.2014 записи про арешт транспортних засобів ТОВ «ВЮТбуд» в реєстрі відсутні (а.с.13-15).

Проте, відповідно до карток арешту ТЗ, на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.10.2008 та від 24.10.2008, транспортний засіб ТОВ «ВЮТбуд» марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер 05729 МК, 1989 року випуску, № кузова ХТА 210500К1024677 знаходиться під арештом (а.с.36, 38).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, є заходом примусового виконання рішень, який згідно статті 52 названого Закону полягає в арешті, вилученні та примусовій реалізації майна.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частинами 1-3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин) у випадку ліквідації боржника - юридичної особи, в тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. У разі направлення виконавчого документа до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. При направленні виконавчого документа до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого виконавче провадження підлягає закінченню у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, з урахуванням викладеного, оскільки всі виконавчі провадження щодо ТОВ «ВЮТбуд» були закінчені на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин), проте наявний арешт транспортного засобу ТОВ «ВЮТбуд» марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер 05729 МК, 1989 року випуску, № кузова ХТА 210500К1024677, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зняття арешту з вказаного автомобіля.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В силу ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

У частинах 3, 4 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статті 124 Конституції України, статтями 9, 94, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЮТбуд» задовольнити повністю.

Зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер 05729 МК, 1989 року випуску, № кузова ХТА 210500К1024677, накладений постановами підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 06.10.2008 та від 24.10.2008.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя В.І. Д'яков