Справа № 699/1465/14-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 699/1465/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Косач І.А. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівКлючковича В.Ю.,
Собківа Я.М.,
При секретарі судового засіданняВаляєвій Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації Черкаської області на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління соціального захисту населення Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації Черкаської області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явила позов до Управління соціального захисту населення Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації Черкаської області , в якому просить визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати поновити порушені права позивачки та виплатити належну їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 01.07.2014 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2., в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, відповідно до рішення Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/14214/14 від 29.05.2014 р.

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів може погодитись із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дочку ОСОБА_6

Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» з 01.03.2013 р. відповідачем було призначено і виплачувалася позивачці допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Але вказані виплати проводилися не в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не у повному обсязі, передбаченому вказаним Законом, тому позивачка звернулася до суду про ухвалення рішення про зобов»язання відповідача виплачувати таку допомогу у відповідності до вказаного Закону, тобто у розмірі прожиткового мінімуму, передбаченому для дітей віком до 6 років.

Рішенням Вищого адміністративного суду України від 29.05.2014 р. (справа № К/800/14214/14), відповідача було зобов'язано провести перерахунок виплаченої позивачці допомоги на дочку з дати народження, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язано виплачувати дану допомогу до виповнення дитині трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 01 липня 2014 р. відповідач припинив виплату даної допомоги в повному обсязі і на звернення позивачки листом від 07.08.2014 р. № 1201/05 повідомив, що виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку припинені з 01.07.2014 р. відповідно до вимог Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р., із змінами від 10.04.2014 р., яким внесені зміни до Закону України від 21.11.1992 р. « Про державну соціальну допомогу сім»ям з дітьми» та яким скасовано розділ ІУ « Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку».

На підставі вказаного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 208 були також внесені зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми та якою з 1 липня 2014 року виключено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зазначеними нормативно-правовими актами з 01.07.2014 передбачено: об'єднання допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в один вид допомоги - допомогу при народженні дитини; збільшення розміру допомоги при народженні першої дитини на 10320 гривень; встановлення фіксованого розміру допомоги при народженні дитини у сумі 41 280 гривень, на дітей, народжених після 30.06.2014 року, незалежно від кількості народжених дітей в сім'ї; призупинення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для всіх отримувачів допомоги; право на зарахування часу догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до трудового стажу.

У відповідності до роз'яснень, даних у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.01.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ч. 3 ст. 22 Конституції однозначно стверджує, що при ухваленні нових законів або внесенні змін в чинні закони не допускається звуження обсягу та змісту існуючих прав і свобод. Ця норма згідно зі ст. 8 Конституції має найвищу юридичну силу і є нормою прямої дії. І вона не може ігноруватися з тієї причини, що суперечить міжнародному договору або практиці Європейського суду.

У своїх рішеннях Конституційний Суд України, рішення якого є обов'язковими, неодноразово вказував на те, що пільги, компенсації та гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою права на достатній рівень життя і що звуження обсягу або змісту цього права шляхом ухвалення нових законів або внесення змін в чинні закони згідно ст. 22 Конституції не допускається. Така позиція була висловлена в п. 3.4 мотивувальної частини Рішення Суду від 18.06.2007 № 4-рп/2007; п. 6 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002; п. 6 мотивувальної частини Рішення від 01.12.2004 № 20-рп/2004

А Рішеннями від 22.05.2008 № 10-рп/2008, від 18.06.2007 № 4-рп/2007, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Конституційний Суд України ухвалював про неконституційність законів, які звужують права громадян.

Відповідно до ст.64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Але в Україні такі обмеження не вводилися .

Тобто, хоча щомісячну допомогу по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку скасовано з 1 липня 2014 року та вилучено розділ ІV Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», але оскільки, позивачці таку допомогу призначено до вступу даного Закону у силу, тому вона має право на отримання вказаної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. ,оскільки розмір цих виплат встановлений на дату народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1, а зазначена допомога була призначена до 1 липня 2014 року, а в Україні відсутні обставини, які б давали підстави на звуження прав громадян.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачка вправі одержувати таку допомогу до досягнення дитиною 3-х річного віку, оскільки призначення такої допомоги не повинно переглядатися і скасовуватися новоприйнятими законами, якщо такі погіршують становище.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації Черкаської області на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року залишити без задоволення.

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Собків Я.М.

Ключкович В.Ю.