Справа № 2а-16305/10/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 січня 2015 року м. Київ В/800/306/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: Карася О.В. (головуючого),

Блажівської Н.Є., Ланченко Л.В., Пилипчук Н.Г., Рибченка А.О.,

перевіривши заяву Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 К/9991/9361/11

у справі № 2а-16305/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Холдінг"

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва

про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року Державна податкова служба звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 К/9991/9361/11.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів"), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 КАС України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 237 та ч. 1 ст. 238 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, у трьохмісячний строк з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Підставою для звернення до суду щодо перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 К/9991/9361/11 заявником було зазначено факт неоднакового застосування судами касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права щодо оприбуткування готівкових коштів у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків.

На підтвердження зазначеного заявник надав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.10.2012 К/9991/50047/12, в якій, на його думку, інакше застосовано одні й ті самі норми права.

Виконуючи положення ст. 240 КАС України щодо вирішення питання про допуск вищим спеціалізованим судом справи до її провадження у Верховному Суді України з метою здійснення правосуддя та забезпечення однакового застосування законодавства усіма судами загальної юрисдикції, колегія Вищого адміністративного суду України не виявила неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, оскільки правовідносини між сторонами у справах, за якими ухвалені вказані вище судові рішення, виникли з різних відмінних між собою обставин, яким надавалася правова оцінка, тобто такі правовідносини не є подібними, в яких ухвалено різні судові рішення з неоднаковим застосуванням норм матеріального права, що виключає підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Зокрема, переглядаючи судові рішення попередніх інстанцій, касаційний суд у справі № 2а-16305/10/2670 (К/9991/9361/11), про перегляд якої поставлено питання у заяві, виходив із того, що касиром-оператором автозаправної станції був роздрукований фіскальний звіт № 0380 об 04:17 год. ранку 15.01.2010 на суму 20 191,05 грн. Зазначений звіт був вклеєний в КОРО, але помилково замість дати 15.01.2010 в КОРО записано 14.01.2010. Тобто, така помилка сталася із-за неуважності касира-оператора автозаправної станції, а не з метою не оприбуткування зазначених готівкових коштів, оскільки при роздрукуванні фіскального звіту 15.01.2010 є неможливим умисно оприбуткувати ці готівкові кошти днем раніше, тобто 14.01.2010, з урахуванням того, що така помилка була виправлена позивачем у відповідності до п. 4.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

А зі змісту ухвали касаційної інстанції, наданої як приклад неоднакового застосування норм матеріального права, вбачається, що порушення господарюючим суб'єктом вимог Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637, полягало у тому, що таким суб'єктом не було забезпечено щоденне друкування фіскального звітного чеку (грошові кошти у сумі 12 382,35 грн. надійшли до каси 25.07.2011, а фіскальний звітний чек на цю суму роздрукований 26.07.2011). Відтак, оприбуткування коштів на підставі вказаного чека було здійснено на наступний день після фактичного їх надходження до каси.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про допуск справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 К/9991/9361/11 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Карась О.В.

Судді Блажівська Н.Є.

Ланченко Л.В.

Пилипчук Н.Г.

Рибченко А.О.