Справа № 813/8454/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року № 813/8454/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої-судді Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Микити Т.В., згідно договору,

представника відповідача Клапчука Р.Я., згідно довіреності,

третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника третіх осіб Василькевича В.М., згідно договору,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання протиправною та скасування реєстрації місця проживання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач), треті особи ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), про визнання протиправною та скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , здійсненої на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власниками нерухомого майна по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . З моменту реєстрації права власності, а саме з 25.02.2004 року власники вказаного нерухомого майна не змінювалися та не вчиняли дій щодо реєстрації місця проживання в будинку інших осіб. Однак, в серпні 2014 року позивач дізнався про те, що у вищевказаному будинку, окрім власників, зареєстровано ще місце проживання ОСОБА_2 . Позивач вважає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою була здійснена не тільки без згоди співвласників житла, а й на підставі правовстановлюючого документу, який втратив чинність у 2003 році в зв`язку з укладенням договору дарування від 30.12.2003 року, відповідно до якого ОСОБА_3 відчужив зазначений будинок в користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду, оскільки вважає реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав заявлених у позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях, що подані суду 27.01.2015 року, суть яких зводиться до наступного. При зверненні ОСОБА_2 до Пустомитівського РС ГУ ДМС України у Львівській області для проведення реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , було подано необхідний перелік документів, визначений чинним законодавством України. Так, для проведення реєстрації було подано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року НОМЕР_1 від 31.01.2003 року, згідно кого власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Крім того, подано заяву-згоду вказаного власника для проведення реєстрації та талон зняття з реєстраційного обліку. Жодних інших документів у заявниці не вимагалося. Таким чином, працівники Пустомитівського РС ГУ ДМС України у Львівській області при здійсненні реєстрації місця проживання ОСОБА_2 діяли на підставі, в межах та у спосіб, що визначені нормами чинного законодавства України. У зв`язку з цим, представник відповідача вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, необґрунтованим та просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях від 13.01.2015 року за вх. № 595. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог, аргументуючи це тим, що реєстрація місця проживання у зазначеному вище будинку здійснена за згодою співвласників даного будинку та на підставі свідоцтва про право власності, відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечила, надала суду письмові заперечення на адміністративний позов від 12.01.2015 року за вх. № 598, суть яких полягає в наступному. Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 , здійснена з її згоди, як співвласниці даного будинку. У зв`язку з цим просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та не скасовувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив, надавши суду письмові заперечення від 12.01.2015 року за вх. № 601, в яких зазначив, що проти реєстрації місця проживання ОСОБА_2 не заперечували син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 , які є співвласниками даного будинку. У зв`язку з чим було прописано ОСОБА_2 та внесено запис до домової книги. Просив залишити позов без задоволення.

Представник третіх осіб в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у позові ОСОБА_1 у повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.12.2003 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Копійчак Є.В. було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1171 договір дарування житлового будинку і земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прийняли в дар в рівних частках кожен належний ОСОБА_3 житловий будинок з цокольним поверхом готовністю 66 % з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку № 1 площею 0,2300 га, що розташовані по АДРЕСА_1 .

На підставі цього 25.02.2004 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2918650 від 25.02.2004 року на ім`я ОСОБА_1 та № 2918569 від 25.02.2004 року на ім`я ОСОБА_4 .

З матеріалів справи та пояснень сторін випливає, що з того часу власники вказаного нерухомого майна не змінювалися.

Листом Пустомитівського РС ГУ ДМС України у Львівській області від 03.09.2014 року № 35/1990 позивача повідомлено, що реєстрація ОСОБА_2 здійснена 11.12.2012 року за її заявою на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року у присутності власника ОСОБА_3 .

Порядок реєстрації місця проживання (перебування) особи, зняття з реєстрації, регламентовано Законом України "Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні" та Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 року № 1077.

Згідно ст. 6 Закону України "Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні", для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає:

- письмову заяву;

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України;

- документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

Пунктом 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, встановлено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України також документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Виходячи з вищенаведеного, для реалізації права особи на реєстрацію її місця проживання за бажаною адресою, можлива лише за умови обов`язкового надання нею відповідних правовстановлюючих документів чи відповідної (обов`язкової) згоди особи, як власником житла, де заявник має намір зареєструватись.

Судом встановлено, що 11.12.2012 року при реєстрації місця проживання ОСОБА_2 подала до органу реєстрації заяву про реєстрацію місця проживання (а.с. 39), а в якості правовстановлюючого документу надала свідоцтво на право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року. Згідно даного свідоцтва власником будинку за вищевказаною адресою є ОСОБА_3 .

Однак, як вже було зазначено вище, 30.12.2003 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 та ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних частках разом з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку (а.с. 8).

На підставі даного договору дарування, 25.02.2004 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2918650 від 25.02.2004 року на ім`я ОСОБА_1 та № 2918569 від 25.02.2004 року на ім`я ОСОБА_4 .

Відтак, станом на дату реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , а саме 11.12.2012 року, ОСОБА_3 власником житлового будинку АДРЕСА_1 не був, а свідоцтво на право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року серії НОМЕР_1 - втратило чинність.

Крім того, для реєстрації місця проживання необхідною умовою є наявність згоди всіх співвласників житла.

В судовому засіданні ОСОБА_2 стверджувала, що мала згоду на реєстрацію в даному будинку від власників будинку. Як вбачається з заяви про реєстрацію місця проживання, що міститься в матеріалах справи, в графі "згода власника/співвласника житла" наявна згода, як власника будинку, ОСОБА_3 , що підтверджено його підписом.

Однак, суд звертає увагу на те, що станом на дату подання даної заяви, власниками будинку АДРЕСА_1 були ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

В матеріалах справи міститься письмова згода заява ОСОБА_4 на проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , датована 10.12.2012 року (а.с. 26), однак, суд вважає такий доказ неналежним і не допустимим, оскільки не підставерджено, коли саме написана дана згода.

Крім того, така не надавалась при реєстрації місця проживання, оскільки відсутня в матеріалах реєстраційної справи Пустомитівського РС ГУ ДМС України у Львівській області. Також відсутня згода іншого співвласника житла ОСОБА_1 , який не лише не давав згоди на проведення даної реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , але й у зв`язку з цим вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно п. 7.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, у разі проведення реєстрації місця проживання з порушенням вимог законодавства, дана реєстрація підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КАС України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про наявність порушення вимог п. 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів.

Згідно вищевказаного пункту, обов`язковою підставою для здійснення реєстрації місця проживання є наявність правовстановлюючого документу. Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року, згідно якого його власником є ОСОБА_3 , на момент звернення із заявою для проведення реєстрації втратило чинність у зв`язку з укладенням договору дарування даного будинку і земельної ділянки від 30.12.2003 року. Згідно даного договору власниками даного будинку є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Другою обов`язковою обставиною для проведення реєстрації місця проживання є наявність згоди власника чи співвласників будинку. Згода на реєстрацію місця проживання, яку надав ОСОБА_3 , судом до уваги не береться, оскільки станом на момент реєстрації, він не був власником даного будинку. З матеріалів справи вбачається та підтверджено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 такої згоди не надавав, а доказів наявності письмової згоди ОСОБА_4 при подачі зави 11.12.2012 року третіми особами не надано.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд вважає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 підлягає скасуванню, оскільки при проведенні даної реєстрації виявлено недотримання обов`язкових вимог, визначених пунктом 2.2 Порядку реєстрації місця проживання, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не надано достатніх доказів на обґрунтування заперечення проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що у зв`язку з тим, що Пустомитівський РС ГУ ДМС України у Львівській області не уповноважений здійснювати перевірку документів, що подаються заявниками для проведення реєстрації місця проживання, суд не вбачає в їхніх діях жодних ознак протиправності.

Відтак, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 94 КАС України, в користь позивача слід стягнути з Державного бюджету України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 73,08 грн., сплаченого за подання даного позову до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_2 .

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 (що проживає в будинку АДРЕСА_2 ) 73 (сімдесят три) гривні 08 коп., сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 19.02.2015 року.

Суддя Потабенко В.А.