Справа № 807/3287/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 807/3287/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Скраль Т.В. ,

при секретарі судового засідання - Стенавській А.М. ,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 ,

відповідача: Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області - представник в судове засідання не з"явився ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжгірської районної державної адміністрації про визнання протиправним, скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2014 року, позивач - ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірської районної державної адміністрації про визнання протиправним, скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. За позовом позивач просить:

- визнати нечинним та скасувати розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації № 80-р від 13.10.2014 року "Про звільнення ОСОБА_1.";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 06 червня 2014 року відповідачем надано повідомлення про наступне звільнення, без дати повідомлення про те, що за ст. 49-2 КЗпП України, її попереджено, що посаду начальника управління освіти молоді і спорту Міжгірської РДА скорочено з 12.05.2014 року. Розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області № 80 - р від 13.10.2014 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації 13 жовтня 2014 року у зв'язку із сороченям чисельності та штату працівників, та реорганізацію структури районної державної адміністрації згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним та розпорядження - протиправним, оскільки в порушення статті 40 КЗпП України, відповідач не здійснював заходи з реорганізації управління освіти, молоді і спорту та не скорочував чисельність штату.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 18 лютого 2015 року не з'явився, про час та місце розгляду даної справи повідомлявся належним чином. 18.02.2015 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи за відсутності сторони, а також подано заперечення на адміністративний позов.

У відповідності до ч.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Надані суду заперечення на адміністративний позов мотивовані наступним.

Державна адміністрація позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Рішення про звільненя ОСОБА_1 прийнято на підставі розпорядження № 41 -р від 12.05.2014 року "Про встановлення граничної чисельності працівників Міжгірської РДА" та № 42 від 12.05.2014 року "Про попередження працівників Міжгірської РДА про наступне звільнення" та на підставі розпорядження № 80-р від 13.10.2014 року "Про звільнення ОСОБА_1

Крім того, як зазначає відповідач в своїх запереченнях та згідно наданих пояснень представником відповідача в судовому засіданні 16 лютого 2014 року, Розпорядження голови ОДА від 05.05.2014р. № 64-р "Про встановлення граничної чисельності працівників районних державних адміністрацій" гранична чисельність -117 шт.од. в т.ч. апарат Міжгірської РДА - 27 шт.од. Перелік змін № 1 до структури апарату Міжгірської РДА, що вводиться в дію з 12.05.2014р. у кількості 27 штатних одиниць було затверджено Головою ОДА 16.05.2014р., а штат у кількості 41- ої одиниці в межах своїх повноважень був затверджений головою РДА та введений в дію 12.05.2014р., який містив інформацію відносно посад, що виводяться зі штатного розпису та відносно посад, які вводяться до штату. Розпорядженням голови Міжгірської РДА від 12.05.2014 року № 42-р "Про попередження працівників Міжгірської районної державної адміністрації про наступне звільнення" у зв'язку з скороченням чисельності працівників та реорганізації структури районної державної адміністрації було попереджено про наступне звільнення 20 осіб, в тому числі начальника управління освіти, молоді та спорту райдержадміністраці. 06 червня 2014 року позивачці було надано повідомлення про наступне звільнення де вказано, то відповідно до ст. 49-2 КЗпП України посаду начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської РДА. яку остання обіймала було скорочено з 12.05.2014 року та з 7 серпня 2014 року вона підлягала звільненню. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що позивачці було запропоновано посаду головного спеціаліста служби у справах дітей Міжгірської РДА, однак позивачка відмовилася від переведення її на запропоновану посаду, що підтверджують актом про відмову від переведення від 13.10.2014 року. Вважають факт проведення скорочення граничної чисельності працівників Міжгірської РДА та проведення реорганізації доведено матеріалами справи та доказами, що наявні у справі, звільнення відбулося з дотримання трудового законодавства та просять відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши поясення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно пункту п'ятнадцятого частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

На підставі пункту другого частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Ст.. 99 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства визначає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Даний позов пред'явлений до суду в строк визначений вимогами даної статті.

Згідно частин першої та другої статті 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації " виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій.

Відповідно частин другої та третьої статті 5 Закону, у межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій. Типове положення про структурні підрозділи місцевої державної адміністрації та рекомендаційний перелік її структурних підрозділів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначає, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, щорічного послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Статтею 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено повноваження керівників структурних підрозділів, де в частині 2 зазначено, що керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку ( 1374-99-п ), що визначається Кабінетом Міністрів України.

Організація та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначені, зокрема в ст.. 39, яка в частині 1 п. 3 визначає повноваження голів місцевих державних адміністрацій, щодо призначення на посади та звільнення з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.

Як слідує із запису № 16 в трудові книзі позивача, 13 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звільнена із посади начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської державної адміністрації у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників та реорганізації структури райдержадміністрації (п.1 ст. 40 КЗпП України) за розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 13.10.2014 №80-р, (а.с. 145)

Статтею 41 п.1 Закону України «Про державну службу» від 17.11.2011 року № 4050- VI, підставами припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є: скорочення чисельності або штату, реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення) або ліквідація державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим або їх апарату.

Судом встановлено, що 06 червня 2014 року, головою Міжгірської державної адміністрації Закарпатської області позивача відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП України, попереджено про скорочення посади начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірськоі райдержадміністрації, яку вона обіймала з 12.05.2014 року, ( а.с. 9).

13 жовтня 2014 року, Розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області № 80-р "Про звільнення ОСОБА_1 ", позивачку було звільнено з посади начальника управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації 13 жовтня 2014 року у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників, та реорганізацією структури районної державної адміністрації (п. 1 ст. 40 КЗпП України, ( а.с. 7).

Як слідує із змісту оскаржуваного розпорядження, таке прийнято на підставі та відповідно до п.1 статті 40 Кодексу законів про працю України, протоколу № 8 від 13 жовтня 2014 року засідання профспілкового комітету Міжгірської РДА, листа погодження департаменту освіти і науки, молоді та спорту облдержадміністрації від 08.08.2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому, частиною 2 цієї статті, звільнення з зазначених підстав допускається, якщо неможливо перевести робітника за його згодою на іншу роботу.

Відповідно з ч.2 ст.49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як слідує із змісту повідомлення працівника про наступне вивільнення від 06 червня 2014 року Голова Міжгірської РДА, керуючись ст. 49-2 КЗпП України попередив ОСОБА_1, що відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації 12.05.2014 року № 41-Р "Про встановлення граничної чисельності працівників районної державної адміністрації" посаду начальника управління освіти, молоді та спорту скорочено з 12 травня 2014 року і вона підлягає звільненню з роботи з 07 серпня 2014 року та запропоновано посаду в Міжгірській РДА на посаді головного спеціаліста служби у справах дітей, тимчасово на період відпустки ОСОБА_5 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з посадовим окладом 1522, 50 грн.

Розпорядженням голови Міжгірської РДА "Про встановлення граничної чисельності працівників районної державної адміністрації № 41-р від 12.05.2014 року, а саме п.3 та. 3.1 вказаного розпорядження, створено на правах самостійного структурного підрозділу райдержадміністрації- відділ освіти райдержадміністрації, сектор сім'ї, молоді та спорту реорганізувавши управління освіти, молоді та спорту Міжгірської райдержадміністрації, ( а.с. 48).

Крім того, у липні 2014 року, ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірської районної державної адміністрації" про визнання протиправними та скасування розпоряджень № 41 - р від 12.05.2014 року "Про встановлення граничної чисельності працівників Міжгірської районної державної адміністрації" та № 42-р від 12.05.2014 року "Про попередження працівників Міжгірської районної державної адміністрації про наступне звільнення".

28 листопада 2014 року, Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовлено повністю ( справа 807/2492/14).

12 лютого 2015 року, Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду рішення від 28 листопада 2014 року залишено без змін.

Зокрема, за постановою суду від 28 листопада 2014 року, суд прийшов висновку, що доводи позивача, що в оскаржуваному розпорядженні не зазначена дата звільнення, підстави для звільнення тощо, а самий порядок звільнення порушений в т.ч. неповідомлення профспілкового органу з цього питання не знайшли свого підтвердження, як причини незаконності та протиправності розпорядження голови Міжгірської РДА від 12.05.2014 року № 42-р "Про попередження працівників Міжгірської районної державної адміністрації про наступне звільнення", оскільки вищезгадане розпорядження містило загальний напрямок реалізації державної політики у зв'язку з скороченням чисельності працівників та реорганізації структури районної державної адміністрації, а звільнення позивачки, як процес відбулося на підставі розпорядження голови Міжгірської РДА від 13.10.2014 року № 80-р, що є предметом розгляду в іншій справі.

Частиною 1. ст. 72 КАС України, встановлено що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи із предмету позову у даній справі, а саме законності прийняття Розпорядження № 80-р від 13 жовтня 2014 року, за яким позивача звільнено із займаної посади, судом встановлено наступне.

05 травня 2014 року, Розпорядженням № 64-р голови обласної державної адміністрації мова йде про встановлення граничної чисельності працівників райдержадміністрацій.

12 травня 2014 року, розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації № 41-р затверджується гранична чисельність працівників Міжгірської районної державної адміністрації внаслідок тільки реорганізації, на виконання розпорядження № 64-р голови обласної державної адміністрації, ( а.с.48)

12 травня 2014 року, за розпорядженням № 42-р, яке прийнято у тому числі на підставі Розпорядження № 41-р від 12.05.2014 року, мова йде про скорочення чисельності працівників та реорганізації структури районної державної адміністрації, (а.с. 52).

Оспорюваним Розпорядженням № 80-р від 13.10.2014 року, позивачку звільнено з таких підстав: у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників, та реорганізацією структури, ( а.с.9, 57).

При цьому суд звертає увагу, що у розпорядженні № 42-р мова йде про скорочення чисельності працівників та реорганізації структури районної державної адміністрації, та за змістом такого чи будь-якого іншого документу скорочення штату не передбачено.

При цьому слід зазначити, що скорочення чисельності та скорочення штату є різними поняттями. Так скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату - зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій. При цьому, одночасно можуть вводитися інші посади, спеціальності, професії, в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватися, а в окремих випадках навіть і збільшуватися.

Відповідно до п.19 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 06.11.1992 року , № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області № 80-р від 13.10.2014 року "Про звільнення ОСОБА_1 " було прийнято відповідачем - Міжгірською районною державною адміністрацією з порушенням чинного законодавства та трудових прав гарантованих статтею 43 Конституції України.

05 серпня 2014 року, № 01-30/1161 Голова Міжгірської державної адміністрації звертається до Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Закарпатської обласної державної адміністрації про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської РДА у зв'язку із реорганізацією управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації, ( а.с.90)

08 серпня 2014 року, № 01-19/3315 Департамент освіти і науки, молоді та спорту Закарпатської обласної державної адміністрації погоджує звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської РДА у зв'язку із реорганізацією управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації згідно з чинним законодавством, (а.с. 59).

Як вже зазначалося судом ОСОБА_1 звільнено у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників, та реорганізації структури районної державної адміністрації ( п.1 статті 40 КЗпП України), що повністю не узгоджується із змістом вищевказаного подання про погодження та самого погодження.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 36 КЗпП України, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Суд критично оцінює доводи представника позивача, що відповідачем не було здійснено припинення управління освіти, молоді та спорту Міжгірської райдержадміністрації, як юридичної особи публічного права, зокрема не було припинено його державну реєстрацію, а отже ним і неправомірно припинено дію штатного розкладу цього управління, згідно якого позивач обіймала посаду начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської райдержадміністрації з наступних мотивів.

Під час розгляду справи в суді, належними та допустимими доказами встановлено, що мала місце реорганізація структури Міжгірської РДА, це зокрема стверджується Розпорядженням № 41 -р від 12.05.2014 року, Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2014 року, витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АД № 384839 від 17.09.2014 року, з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АА № 428679 від 05.06.2013 року та копією довідки АБ № 679353 від 07.06.2013 року, з яких вбачається,що ідентифікаційний код юридичної особи відділу освіти Міжгірської Райнної державної адміністрації № 02143330 є тотожнім з ідентифікаційним кодом управління освіти, молоді та спорту Міжгірської райдержадміністрації № 02143330, ( а.с. 70-73).

Крім того, Додатком № 1 до розпорядження від 12.05.2014 року № 41-р було затверджено граничну чисельність працівників (апарат - в кількості 27 штатних одиниць, структурних підрозділів - в кількості 90 штатних одиниць); затверджено перелік змін до структури управлінь, відділів та служб районної державної адміністрації на 2014 рік; утворено самостійні структурні підрозділи райдержадміністрації в т.ч. відділ освіти РДА, сектор сім'ї та молоді РДА реорганізувавши управління освіти, молоді та спорту РДА. Зокрема по аппарату, управліннях, відділах і службах гранична чисельність (штатних одиниць) - 117 осіб з 12 травня 2014 року, ( а.с 49)

За штатним розписом на 01 січня 2014 кроку управління освіти, молоді та спорту - 7 штатних одиниць; штат затверджувався в кількості 45 шт. одиниць, (а.с. 43-44)

За переліком змін, що ввівся в дію з 12 травня 2014 року управління освіти молоді та спорту за кількістю 7 шт. одиниць виводиться та вводиться відділ освіти - 4 штатні одиниці та сектор сім"ї та молоді -2 штатні одиниці, всього 6 одиниць, ( а.с.50).

За штатним розписом із змінами № 1 на 2014 рік, які вводилися в дію з 12 травня 2014 року виведено із штатного розпису управління освіти, молоді та спорту та введено відділ освіти - 4 шт. одиниці та сектор сім'ї та молоді - 2 шт.од.; штат затверджено в кількості 41 штатна одиниця ( а.с. 45)

Отже, як вже зазначалося судом гранична чисельність працівників Міжгірської РДА з 12 травня 2014 року становить 117 осіб, в тому числі 90 разом по управління, відділах і службах ( за них 41 затверджено 12.05.2014 року) та 27 штатних одиниць апарату (а.с. 49), які затверджені головою ОДА 16.05.2014 року, ( а.с.51)

Згідно наданого на вимогу суду відповідачем Розпорядження № 251-р від 30.12.2013 року головою Міжгірської РДА затверджено структуру та граничну чисельність апарату РДА в розмірі 29 штатних одиниць та 83 шт. одиниці структурних підрозділів районної державної адміністрації, що в загальному становило 112 осіб.

Зважаючи на викладені доводи:

чисельність Міжгірської РДА на початок 2014 рік (до реорганізації) становила - 112 шт. од. - з них 7 шт. од. по управлінню освіти, молоді та спорту.

Чисельність Міжгірської РДА (після реорганізації, тобто з 12 травня 2014 року) - 117 шт. од. - з них 6 шт. од. по відділу та сектору ( відділ освіти - 4 шт. од, сектор молоді та спорту 2 шт.од.)

Таким чином, суд констатує, що за новим шатним розписом хоч і зменшилася чисельність на 1 шт. одиницю структурного підрозділу де працювала позивач та за новим штатним розписом передбачалася посада начальника відділу освіти. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що скорочення чисельності працівників Міжгірської РДА не відбулося, оскільки сумарна кількість штатних одиниць не тільки не зменшилася, але й збільшилася на 5 штатних одиниць , що ще раз свідчить, що за відсутності факту скорочення чисельності та штату працюючих, звільнення позивача з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської райдержадміністрації є незаконним, а розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області № 80-р від 13.10.2014 року "Про звільнення ОСОБА_1." є протиправним.

Згідно ст.. 43 КЗпП України, за загальним правилом звільнення у зв'язку із реорганізацією та скороченням чисельності, штату, може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкової організації, членом якої є працівник. За наявних у справі доказів ( а.с. 55, 54 ) засідання профкому відбувалося 21 липня 2014 року та 13 жовтня 2014 року. За наслідками даних засідань, профком надав згоду на звільнення ОСОБА_1 у разі скорочення посади начальника управління освіти молоді та спорту та скорочення чисельності працівників райдержадміністрації

Стаття 42 КЗпП України, визначає, переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

Аналізуючи протоколи засідань профкому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на засідання профкому запрошена не була, переважне право на залишення на посаді на засіданні профкому не обговорювалося, участь її у прийнятті щодо неї рішення відповідачем не забезпечилася. Станом на 13 жовтня 2014 року за поданнями голови Міжгірської РДА профспілці пропонувалося надати згоду на звільнення члена профспілки ОСОБА_1 у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників райдержадміністрації, на що у цей же день була надана згода профспілки. Вказане стверджується протоколом № 8 засідання профспілкового комітету Міжгірської районної державної адміністрації від 13.10.2014 року в якому відсутні зазначені відомості та відомості про участь позивача у цьому засіданні, (а.с.54).

За приписами частини другої ст. 43 КЗпП України, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Частиною третьої цієї норми, визначено, що подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Крім того, відповідно до статті 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва що тягнугь за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання профспілкам інформації з нього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, про кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнення. Роботодавець не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшенню несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Судом встановлено, що Відповідач завчасно не повідомляв профспілковий орган інформації про причини наступних звільнень. Отже, реорганізація управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації була здійснена також з порушенням вимог статті 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Відповідачем не надано доказів на підтвердження дотримання вимог ст. 42 та 43 КЗпП, тому суд приходить до висновку, що рішення профкому є таким що не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, тобто прийнято без дотримання права на участь особи у процесі прийняття рішення, необґрунтовано, з порушенням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Згідно ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи законодавчі вимоги, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи порушення порядку та способу звільнення позивача, наявності процедури реорганізації у Міжгірській РДА та відсутності факту скорочення чисельності та штату працюючих, що були підставами для звільнення позивача, суд прийшов до висновку про незаконність розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області № 80-р від 13.10.2014 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади згідно з п.1 ст.40 КЗпП України, а відтак позивачку необхідно поновити на посаді, що займала до звільнення.

За приписами статті 235 Кодексу законів про працю України, у разi звiльнення без законної пiдстави або незаконного переведення на iншу роботу працiвник повинен бути поновлений на попереднiй роботi органом, який розглядає трудовий спiр.

При винесеннi рiшення про поновлення на роботi орган, який розглядає трудовий спiр, одночасно приймає рiшення про виплату працiвниковi середнього заробiтку за час вимушеного прогулу або рiзницi в заробiтку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не бiльш як за один рiк, що також визначено вищевказаною нормою.

У відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

На вимогу суду відповідач надав суду довідку про заробітну плату та інші прибутки за травень-жовтень 2014 року ОСОБА_1, ( а.с. 89а). Оскільки, дана довідка не відповідає вимогам визначених Порядком обчислення середньої заробітної плати, затв. Постановою КМ від 08 лютого 1995 року № 100, то 17 лютого 2015 року, суд ухвалою про витребування доказів в даній справі, витребував у відповідача Міжгірської районної державної адміністрації довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 у відповідності до вимог визначених Порядком обчислення середньої заробітної плати, затв. Постановою КМ від 08 лютого 1995 року № 100.

На виконання ухвали про витребування доказів Міжгірською РДА суду надано довідку від 18 лютого 2015 року, яка аналогічна наявній у справі довідці, яка включає в себе як заробітну плату та допомогу по листках непрацездатності.

Частиною 2 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні в ьного документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, що визначено ст.. 71 КАС України.

За приписами частини 6 статті 71 КАС України, у випадку, якщо особа яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 14 жовтня 2014 року по 18 лютого 2015 року становить 12 742, 08 грн., де середній щомісячний заробіток позивачки становив 3185, 52 грн. ( 3185, 52 х 4 місяці прогулу= 12 742, 08 грн., що встановлено судом із наданих відповідачем довідок.

Відповідно до статті 256 частини 1 пунктів 2 та 3 КАС України, негайно виконуються постанови суду, зокрема про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Доказів понесення позивачем судових витрат суду не надано.

Виходячи із наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Міжгірської районної державної адміністрації про визнання протиправним, скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації № 80-р від 13.10.2014 року "Про звільнення ОСОБА_1.";

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області з 14 жовтня 2014 року.

4. Стягнути з Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 жовтня 2014 року по 18 лютого 2015 року в розмірі 12 742, 08 грн. (дванадцять тисяч сімсот сорок дві грн., 08 коп.).

5. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області () та стягнення з Міжгірської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3185, 52 грн ( три тисячі сто вісімдесят п'ять грн., 52 коп.)- підлягає до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль