Справа № 266/2108/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сараєв І.А.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року справа №266/2108/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2014 р. у справі № 266/2108/14-а (головуючий І інстанції Сараєв І.А.) за позовом ОСОБА_2 до Приморського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя з адміністративним позовом Приморського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2013 року.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції скасував постанову про відкриття виконавчого провадження № 38098590 від 24 травня 2013 року щодо стягнення з ОСОБА_2

Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" не погодившись з постановою суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та передати справу до компетентного суду для розгляду по суті, який в даному випадку є окружний адміністративний суд.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

27 липня 2010 року приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу ОСОБА_3 видано виконавчий напис № 6028 про звернення стягнення на житловий будинок, що належить на праві власності ОСОБА_2, за рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового будинку задовольнити вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк» у розмірі 1245322,38 грн.

22 травня 2013 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулось з заявою до відповідача щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

Постановою державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 24.05.2013 року відкрито виконавче провадження №38098590 за вказаним виконавчим написом нотаріуса. Як вбачається з постанови, виконавчий документ набрав чинності 27.07.2010 року.(а.с.5)

Вирішуючи спір, суд попередньої інстанції виходив з того, що строк на пред'явлення до виконання виконавчого напису нотаріуса пропущено.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606), примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 ст. 17 Закону № 606, передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Зокрема, частиною 2 вказаної статті передбачено, що до виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою серед іншого віднесені виконавчі написи нотаріусів.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання визначені ч. 1 ст. 22 Закону № 606, якою передбачено, що посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців, а інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 21 Закону № 606 (в редакції на час видачі виконавчого напису), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом. Строк пред'явлення до виконання по інших виконавчих документах встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.

З аналізу зазначених норм вбачається, що строк пред'явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання дорівнює одному року з наступного дня після його видачі.

Відповідно до статті 23 цього Закону, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням рішення боржником, наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 24 Закону № 606, державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 25 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону № 606, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Колегія суддів зазначає, що вказаними нормами передбачено обов'язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, в разі ж закінчення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис нотаріуса виданий та набрав чинності 27.07.2010 року (а.с.5), таким чином, за вимогами вищезазначених норм документ може бути пред'явлений до виконання на протязі року до 27.07.2011 року, проте апелянтом вказаний виконавчий документ подано до виконання лише 22.05.2013 року. Виконавче провадження за вказаним виконавчим документом відкрито 24.05.2013 року.

За таких обставин, стягувач пред'явив вказаний виконавчий напис до виконання з порушенням строку, передбаченого ст. 22 Закону № 606, а Приморський відділ Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції відкриваючи 24 травня 2013 року виконавче провадження № 38098590 діяв з порушенням вимог Закону № 606.

Зазначені обставини є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документа, строк пред'явлення якого до виконання сплинув на момент звернення до виконання.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог позивача та скасування постанови від 24 травня 2013 року про відкриття виконавчого провадження № 38098590.

Разом з цим є обґрунтованим посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в частині розгляду цієї справи неповажним судом з порушенням предметної підсудності, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Предметна підсудність справ по оскарженню дій та рішень державної виконавчої служби визначено, зокрема, частиною 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України .

Так, відповідно до ч.6 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Пунктами 1-4 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; 2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; Пункт 3 частини першої статті 18 виключено на підставі Закону N 1691-VI ; 4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Колегія суддів зазначає, що справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження. Справи ж за позовами інших учасників виконавчого провадження чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій під час виконання таких виконавчих документів, підсудні окружним адміністративним судам.

Як вбачається, зі змісту позовної зави, позивач просив скасувати постанову відповідача - Приморського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса. Дана категорія справ в п.п. 1-4 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України щодо підсудності цих категорій справ місцевим загальни судам, як адміністративним не зазначена.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства та обставини справи, колегія суддів зазначає, що розгляд таких справ положення КАС України відносить до юрисдикції окружних адміністративних судів, а не місцевих загальних судів як адміністративних.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що даний позов подано з порушенням правил предметної підсудності.

Колегія суддів зазначає, що за вимогами ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; 2) змінити постанову суду; 3) скасувати її та прийняти нову постанову суду; 4) скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; 5) визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

За вимогами ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Колегія суддів зазначає, що за вимогами вищезазначених норм КАС України, суд апеляційної інстанції позбавлений права скасувати оскаржувану постанову з направленням матеріалів до поважного суду для розгляду по суті, який в даному випадку є окружний адміністративний суд, що спростовує посилання апелянта в скарзі.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла до висновку, що незважаючи на те, що справа по суті вирішена вірно, вказана справа з огляду на вимоги КАС України розглянута неповажним судом, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови з задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2014 р. у справі № 266/2108/14-а задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2014 р. у справі № 266/2108/14-а скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Приморського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 38098590 від 24 травня 2013 року.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

І.Д. Компанієць