Справа № 816/363/15-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/363/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Носенка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Публічного акціонерного товариства "АвтоКразБанк" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2015 року Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "АвтоКразБанк" про стягнення податкового боргу з податку на землю в сумі 41 579,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості з податку на землю, яка виникла у зв'язку з несплатою самостійно визначеної позивачем суми податкового зобов'язання згідно податкової декларації з орендної плати за землю за 2013 рік № НОМЕР_1 від 19.02.2014.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника. У наданих до суду письмових запереченнях просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на те, що ПАТ "АКБ Банк" перебуває у процесі ліквідації, у зв'язку з чим вважає, що правовідносини які виникли між сторонами у справі мають бути врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "АвтоКразБанк" з 15.05.1995 перебуває на обліку в Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Полтавській області, як платник податків та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві, як платник податку за землю.

19.02.2014 відповідачем до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві подано податкову декларацію з плати за землю, згідно якої протягом 2014 року щомісячний платіж становить 10394,91 грн. На час звернення до суду з позовом за відповідачем рахується заборгованість в сумі 41579,15 грн. (з урахуванням переплати в сумі 0,49 грн.) за період з вересня по грудень 2014 року.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 286.2 статті 286 зазначеного Кодексу платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Аналогічно, пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, за відповідачем рахується грошове зобов'язання по сплаті орендної плати з юридичних осіб в сумі 41 579,15 грн. Разом із тим, вказана сума грошового зобовязання платником податків в добровільному порядку не сплачена.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання та повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Так, ДПІ у Подільському районі ДФС у м. Києві сформовано та надіслано на адресу платника податків податкову вимогу № 3973-25 від 09.10.2014, яка отримана представником відповідача 21.10.2014, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на викладене, враховуючи доведеність факту наявності у відповідача непогашеної податкової заборгованості по сплаті орендної плати з юридичних осіб в сумі 41 579,15 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання відповідача на застосування до спірних правовідносин норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", судом оцінюються критично у зв'язку з наступним.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків /частина 1 статті 1 Закону/, проте не регулюються правовідносини в сфері справляння податків і зборів, які визначені Податковим кодексом України.

Стосовно тверджень відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 2 частини другої вказаної статті встановлено, що цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 102.4 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми податкового боргу в межах строку звернення встановленого чинним законодавством.

Враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати податкових зобовязань, а у позивача прав на контроль за сплатою податкових зобовязань і штрафних (фінансових) санкцій та на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову - про стягнення не сплаченої на дату судового розгляду справи суми боргу в розмірі 41 579,15 грн.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків Публічного акціонерного товариства "АвтоКразБанк" (код ЄДРОПОУ 20046323) кошти на погашення податкового боргу з податку на землю в сумі 41 579,15 грн. (сорок одна тисяча п'ятсот сімдесят дев'ять гривень 15 копійок) на р/р 0008 одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва (), банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2015 року.

Суддя С.С. Бойко