Справа № 826/13120/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Безименної Н.В., Гром Л.М. Бодюку В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом ОСОБА_7 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2014 року ОСОБА_7 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (далі також приватний нотаріус ОСОБА_5.), у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 21.09.2013 року щодо реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на все нерухоме майно ОСОБА_8 по АДРЕСА_1: номер запису про право власності - 2591117, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 51;

- зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві скасувати запис приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 21.09.2013 щодо реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на все нерухоме майно ОСОБА_8 по АДРЕСА_1: номер запису про право власності - 2591117, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 51 та видати ОСОБА_7 витяг з Державного реєстру речових право на нерухоме майно про реєстрацію права власності про проведену дію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом ОСОБА_5 на підставі рішення суду, яке було скасовано, проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_8, яке є частиною її спадкового майна.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 21 вересня 2013 року за №6101843 щодо реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_8

У задоволенні інших вимог позову відмовлено.

В апеляційних скаргах про скасування постанови та залишення позову без розгляду приватний нотаріус ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_6 посилаються на те, що позивачем подано позов з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з причин, які не можна вважати поважними, так як позивач про порушення своїх прав дізналась в грудні 2013 року зі змісту укладених між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 договорів купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку.

Крім того, апелянти зазначають, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2008 року, на підставі якого ОСОБА_8 набула права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, за формою та змістом відповідало вимогам статті 215 ЦПК України, а перевірка факту набрання законної сили судових рішень під час вчинення нотаріальних дій та виконання функцій державних реєстраторів до повноважень нотаріусів не належить.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9 є спадкоємцем житлового будинку площею 41,4 кв.м., а також сараю літ. (Б), сараю літ. (Ж), інших споруд, що знаходяться у АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Першою Київською державною нотаріальною контролю від 06.03.1986 року, яке було зареєстроване в БТІ м. Києва (реєстраційний запис №14103, Том І, а.с. 11).

Згідно державного акту про право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Київської міської Ради, народних депутатів від 08.06.2000 № 150-5/871, який зареєстровано 14.02.2001 за № 90-2-01516, кадастровий № 90038002, ОСОБА_7 належить 0,1010 га земельної ділянки, що знаходиться у її користуванні за адресою : АДРЕСА_1. (а.с. Том І, а.с. 13).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2007 року по справі № 2-980/08 за позовом ОСОБА_8 (іншого спадкоємця) до Голосїївської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, третя особа: ОСОБА_10, про визнання права власності на житловий будинок, визнано за ОСОБА_8 право власності на нерухоме майно: житловий АДРЕСА_1

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2011 року по справі 22-ц/2690/1636/2011, апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2007 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, третя особа: ОСОБА_10, про визнання права власності на житловий будинок, - відмовлено.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.09.2013 року за №6101843, приватним нотаріусом ОСОБА_5, на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2007 року за ОСОБА_8 зареєстроване право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що на момент державної реєстрації 21.09.2013 року прав та їх обтяжень приватним нотаріусом ОСОБА_5, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2007 року, як правовстановлюючий документ, 08.06.2011 року було скасоване Апеляційним судом м. Києва, що підтверджує відсутність законних підстав для проведення державної реєстрації речових прав за ОСОБА_8

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно із пунктами 1, 2 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-IV від 1 липня 2004 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 1952-IV), державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

-відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 13 статті 15 Закону № 1952-IV передбачено, що порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання витягів з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень та Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджені постановою КМУ від 22.06.2011 року за № 703 (далі Порядки № 703) і визначають процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно із підпунктом 10 пункту 27 вказаних Порядків № 703, перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На момент державної реєстрації прав та їх обтяжень приватним нотаріусом ОСОБА_5 21.09.2013 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2007 року, як правовстановлюючий документ, було скасоване рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2011 року, що підтверджує відсутність законних підстав для проведення державної реєстрації речових прав за ОСОБА_8

Оскільки нотаріус згідно із статтею 9 Закону № 1952-IV та підпункту 10 пункту 27 Порядків № 703 не перевірив факт вступу в законну силу рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2007 року, відповідач при прийнятті спірного рішення, діяв не у спосіб, що передбачений діючим законодавством про реєстрацію, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним та скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 21.09.2013 року за № 6101843 щодо проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_8

Отже, доводи апелянтів про те, що нотаріус не зобов'язаний перевіряти законність судових рішень під час вчинення ними нотаріальних дій та проведення державної реєстрації прав і давати їм самостійну правову оцінку є необґрунтованими, та як згідно статті 9 Закону № 1952-IV на нотаріуса, який в даних правовідносинах здійснює функції державного реєстратора, покладено обов'язок перевірки поданого заявником документу з відомостями про нерухоме майно наявних у Державному реєстрі.

Як вбачається з обставин справи, позивач про порушення своїх права та інтересів дізналася лише 21.04.2014 року при розгляді цивільної справі № 752/123/14-ц про визнання недійсними договорів купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 21 та 22 вересня 2013 року, укладених між ОСОБА_8 і ОСОБА_6

З даним позовом ОСОБА_7 звернулась 05.09.2014 року, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доказів про те, що ОСОБА_7 взнала про оскаржуване рішення приватного нотаріуса ОСОБА_5 у грудні 2013 року, апелянтами не надано, а отже доводи щодо порушення позивачем терміну звернення до суду є не доведеними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційних скарг.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 23.02.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.