Справа № 2/243/2310/2013
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про видачу дубліката виконавчого листа

09 лютого 2015 року Справа № 2/243/2310/2013

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа в адміністративній справі № 2/243/2310/2013 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ветеринарної медицини в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 2/243/2310/2013 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ветеринарної медицини в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, вирішено стягнути з Головного управління ветеринарної медицини в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (за період з 22 жовтня 2009 року по 22 жовтня 2010 року) в сумі 44 969,16 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Внаслідок захопленням 16 вересня 2014 року невідомими особами в камуфляжній формі під загрозою застосування зброї двох корпусів Донецького окружного адміністративного суду, розташованих за адресою: м. Донецьк, вул. 50-ї Гвардійської дивізії, 17, адміністративна справа № 2/243/2310/2013 втрачена.

28 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2/243/2310/2013 у звязку з втратою його оригіналу (а.с.18-19).

З метою розгляду та вирішення по суті вказаної заяви, суд вважав за необхідне відкрити провадження з відновлення повністю втраченого провадження у справі № 2/243/2310/2013, про що 31 січня 2015 року постановлена відповідна ухвала.

09 лютого 2015 року судом постановлена ухвал про часткове відновлення повністю втраченого провадження у справі № 2/243/2310/2013.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

За цих обставин на підставі положень ч.2 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду, розгляд заяви ОСОБА_1 здійснено в письмовому провадженні.

Розглядаючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа по суті, суд виходить з наступного.

За приписами ч.1 ст.260 КАС України замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.

Дослідивши матеріали справи та документи, додані до заяви, суд встановив наступне.

04 грудня 2013 року ОСОБА_1 виданий виконавчий лист у справі № 2/243/2310/2013 (а.с.12, 21).

14 лютого 2014 року ОСОБА_1 як стягувач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа, додавши до заяви його оригінал.

18 лютого 2014 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 42090660 з примусового виконання виконавчого листа, виданого у справі № 2/243/2310/2013 (а.с.22).

12 березня 2014 року Головне управління ветеринарної медицини в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження незаконними, скасування постанови від 18 лютого 2014 року № ВП 42090660.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року у справі № 805/3143/14 позов Головного управління ветеринарної медицини в Донецькій області задоволено повністю; визнані незаконними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 лютого 2014 року № 42090660; постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку від 18 лютого 2014 року № 42090660 скасована (а.с.33-37).

06 травня 2014 року начальником відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_3 винесена постанова про скасування процесуального документа, якою скасована постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 42090660 від 18 лютого 2014 року з примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 2/243/2310/2013 від 26 вересня 2013 року; головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2 зобовязано відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 2/243/2310/2013 від 26 вересня 2013 року, про що винести відповідну постанову (а.с.30).

06 травня 2014 року головним державним виконавцем Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2 на підставі п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), якою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/2310/2013 (а.с.31-32).

Вказані обставини підтверджені Інформацією про виконавче провадження № 42090660, наявною в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (а.с.28-29).

Докази повернення Відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку стягувачу оригінала виконавчого листа у справі № 2/243/2310/2013 суду не надані.

Згідно з Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція.

У звязку із соціально-політичною ситуацією, що склалась у Донецькій та Луганській областях, функціонування органів державної влади, в тому числі відділів державної виконавчої служби, на території м. Донецька унеможливлена.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 про втрату оригіналу виконавчого лист у справі № 2/243/2310/2013, є обґрунтованими.

Суд також виходить з того, що за приписами ч.ч.1-2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції, в тому числі право на справедливий суд (ст.6), право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13), захист власності (ст.1 Першого протоколу).

Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, що передбачено ст.9 Конституції України.

Конвенція та Перший протокол підписані від імені України 09 листопада 1995 року та ратифіковані Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Отже, Конвенція та протоколи до неї, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а Україна повністю визнає на своїй території дію ст.46 Конвенції щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, право на суд, захищене ст.6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням п.1 ст.1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (рішення у справі «Зубко та інші проти України»).

Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України»).

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені ст.6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Враховуючи викладене, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на справедливий суд в контексті забезпечення можливості реального виконання судового рішення, постановленого на його користь, діючи відповідно до ст.260 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа у справі № 2/243/2310/2013.

Керуючись ст.ст.160, 165, 185, 186, 254, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

2. Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа в адміністративній справі № 2/243/2310/2013 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ветеринарної медицини в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

3. Ухвала постановлена, складена і підписана у нарадчій кімнаті.

4. Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

5. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

6. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

7. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.