Справа № 825/25/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/25/14 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна. Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Чернігівській області до Деснянського басейнового управління водних ресурсів про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Державна фінансова інспекція в Чернігівській області (надалі за текстом - «ДФІ в Чернігівській області») звернулась до суду з позовом про зобов'язання Деснянського басейнового управління водних ресурсів (надалі за текстом - «Деснянське управління») виконати пункти 1, 2, 3, 4, вимоги від 25.06.2013 р. № 27-07-18-14/4340.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання плану контрольно-ревізійної роботи посадовцями ДФІ в Чернігівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Деснянського управління за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2013 р.

Результати ревізії оформлено актом № 07-21/05 від 28.05.2013 р.

Згідно цьому акту позивачем допущено ряд порушень, які полягали: у здійсненні видатків на проживання та харчування громадян Російської федерації, які не є працівниками Деснянського управління; зайвому нарахуванню заробітної плати; завищенні вартості ремонтних робіт.

На підставі висновків, викладених в акті ревізії, відповідачем направлено вимогу № 27-07-18-14/4340 від 25.06.2013 р. «Щодо усунення виявлених порушень» (надалі за текстом - «Вимога»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 Вимоги відповідача зобов'язано опрацювати матеріали ревізії, вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо доцільності перебування винних осіб на займаних посадах та притягнути їх до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 2 Вимоги на Деснянське управління покладено обов'язок вжити заходів щодо відшкодування до бюджету коштів в сумі 16 860 грн. 17 коп. як безпідставно перерахованих за проживання делегації Російської Федерації; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок бюджетних коштів витрат сторонніх фізичних осіб, у порядку та розмірах встановлених ст.ст.130-136 КЗпП.

Згідно п. 3 Вимоги відповідача зобов'язано вжити заходів щодо відшкодування до бюджету коштів з працівників Деснянського управління в сумі 17 209 грн. 50 коп., як зайво нараховану та виплачену премію, а також 7 317 грн. 39 коп., як зайво нараховану та виплачену заробітну плату за невідпрацьований робочий час за сумісництвом; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвому нарахуванні та виплаті заробітної плати, у порядку та у розмірах встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП; провести перерахунок та взаємозвірки щодо сплачених сум єдиного соціального внеску по незаконно виплаченій заробітній платі та повернути зайво сплачені кошти в сумі 8 903 грн. 27 коп. або їх зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

Відповідно до п. 4 Вимоги Деснянське управління зобов'язано: відобразити в обліку дебіторську заборгованість в сумі 4 055 761 грн. 91 коп. за невиконані роботи; стягнути з ПрАТ «ПМК-55» кошти в сумі 3 949 550 грн. 57 коп., як незаконно отримані за проведення ремонтно-будівельних робіт або забезпечити відшкодування зайвих виплат шляхом виконання відповідного обсягу робіт чи надання послуг; стягнути з ДП «ПМК-59» ВАТ «Чернігівводбуд» кошти в сумі 73 992 грн. 80 коп., як незаконно отримані за проведення ремонтно-будівельних робіт або забезпечити відшкодування зайвих виплат шляхом виконання відповідного обсягу робіт чи надання послуг; стягнути з Борзнянського міжрайонного управління водного господарства кошти в сумі 30 202 грн. 26 коп., як незаконно отримані за проведення ремонтно-будівельних робіт або забезпечити відшкодування зайвих витрат шляхом виконання відповідного обсягу робіт чи надання послуг; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведені зайвих виплат, у порядку та розмірах встановлених ст.ст.130-136 КЗпП.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось представником ДФІ в Чернігівській області під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, відповідачем виконано п. 1 Вимоги, наказом № 68 від 01.07.2013 р. затверджено заходи щодо усунення недоліків та порушень виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Деснянського БУВР, проведено навчання заступника головного бухгалтера, проведено оцінювання виконання головним бухгалтером бюджетної установи своїх повноважень.

В частині позовних вимог про зобов'язання виконати пункти 2, 3, 4 Вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 р. № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно пункту 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 р. № 499/2011 (надалі за текстом - «Положення») Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення визначено, що Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Тобто, вимога органу державного фінансового контролю про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки, оскільки такі збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю.

Наведена правова позиція викладена в у постанові Верховного Суду України від 28 жовтня 2014 р.

Відповідно ж до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 24 лютого 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.