Справа № 265/7083/14-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козлов Д.О.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року справа №265/7083/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Гімона М.М., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В., розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року по адміністративній справі № 265/7083/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області № 380/1739 від 30 травня 2014 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 10 лютого 2014 року.

Відповідач не погодився з вказаною постановою суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, оскільки позивачем не були надані первинні документи, які б зазначали період роботи, населений пункт, де позивач виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Надані позивачем довідки від 18.12.1992 року та від 13.09.1989 року, видані Централізованим гаражем управління охорони здоров'я, не є первинними документи, які засвідчують перебування позивача в зоні відчуження.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням (арк. справи 6).

Після досягнення 50-річного віку, позивач 07 березня 2014 року звернувся до відповідача з заявою про дострокове призначення пенсії на підставі п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням відповідач від 30 травня 2014 року позивачу відмовлено в призначені пенсії, у зв'язку з тим, що позивачем не були надані первинні документи, які б зазначали період роботи, населений пункт, де позивач виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (арк. справи 10).

З довідки від 13 серпня 1999 року, виданої Централізованим гаражем Управління охорони здоров'я, вбачається, що позивач працював у Централізованому гаражі держздраввідділу водієм швидкої медичної допомоги і у період з 08 травня 1986 року по 17 травня 1986 року за наказом від 7 травня 1986 року № 3 позивач був направлений у Поліський район Київської області на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС (арк. справи 8).

З довідки від 18 грудня 1992 року, виданої Централізованим гаражем відділу охорони здоров'я, також вбачається, що позивач за наказом від 7 травня 1986 року № 3 був відряджений на роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та працював по ліквідації наслідків у населених пунктах: у Поліському, лісництво Товстий ліс, с. Товстий ліс, с. Діброве з 8 травня 1986 кору по 15 травня 1986 року. За вказаний період позивачу нараховувалась заробітна плата у двократному розмірі (арк. спарви 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують факт участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період до 01.07.1986 р., а тому позивач має право на призначення пенсії на підставі п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до приписів 1 п. ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на 10 років.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Враховуючи те, що на підставі досліджених доказів підтверджено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг 50-річного віку та період його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.05.1986 року по 15.05.1986 року у зоні відчуження підтверджується довідками від 18.12.1992 року та від 13.09.1989 року, виданими Централізованим гаражем управління охорони здоров'я, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії зі скороченням пенсійного віку.

Посилання апелянта на те, що позивачем не були надані первинні документи, які б зазначали період роботи, населений пункт, де позивач виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки період перебування позивача в зоні відчуження підтверджується вищенаведеними довідками, які містять як період участі, так і місце роботи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року по адміністративній справі № 265/7083/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів М.М. Гімон

Л.А. Василенко

А.В. Гайдар