Справа № 1705/308/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/28610/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 березня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області щодо відмови в призначенні та виплаті йому пенсії по втраті годувальника - ОСОБА_5, в розмірі 50% пенсії померлого, визначеної судовим рішенням, а також зобов'язати відповідача призначити та виплачувати йому з ІНФОРМАЦІЯ_1 на весь період навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії ОСОБА_5, визначеної судовим рішенням.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 березня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року залишено без змін постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 березня 2013 року.

Не погоджуючись з постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 березня 2013 року та ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Так, судами попередніх інстанції встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області з 05.05.2011 року позивачу призначено пенсію по втраті годувальника у розмірі 50% пенсії, яку фактично отримував його батько - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суть спору полягає в тому, що позивач вважає, що розмір його пенсії по втраті годувальника повинен бути обрахований з врахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011року, тобто у розмірі згідно ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився Житомирський апеляційний адміністративний суд дійшли висновку, що ОСОБА_4 не має права на отримання пенсії у розмірі 50% відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не здійснений перерахунок зазначеної пенсії за постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011 року. При цьому зазначали, що перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника був проведений позивачу з фактично нарахованої пенсії, яку отримував ОСОБА_5

Свої висновки обґрунтовували наступними правовими нормами.

Відповідно до ст.52 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі і стажисти мають право на щомісячну компенсацію, у разі втрати годувальника на строк навчання в навчальних закладах, але не більше як до досягнення ними 23-річного віку.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія у разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011року про перерахунок пенсії годувальника позивача винесена після смерті самого годувальника. Перерахунок пенсії відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за вказаною постановою суду не проведений.

Враховуючи те, що право на державну пенсію, передбачену ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, годувальник позивача за життя не отримав, то суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію у розмірі 50% від 6-ти мінімальних пенсій за віком.

При цьому обґрунтовано посилались на Закон України «Про Державний бюджет на 2011 рік», ст.4 Прикінцевих положень, Закону України «Про Державний бюджет на 2012 рік», ст.3 Прикінцевих положень, Закону України ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік» та ст.4 Прикінцевих положень, якими установлено, що в 2011, 2012, 2013 роках положення ст.ст. 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, відповідно, на 2011, 2012, 2013 роки.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 березня 2013 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року, ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 березня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець