Справа № 466/1321/14-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Справа № 876/5522/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представників позивача Зошія Ю.Й., Павлишина І.А.,

представника відповідача Ковальчук Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу департаменту містобудування Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 08 квітня 2014 року в адміністративній справі № 466/1321/14-а за позовом приватного підприємства «Наш ринок» до директора департаменту містобудування Львівської міської ради Павліва Андрія Петровича про зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року приватне підприємство «Наш ринок» (надалі - ПП «Наш ринок») звернулося до Шевченківського районного суду м.Львова із вказаним позовом, у якому просило зобов'язати директора департаменту містобудування Львівської міської ради Павліва Андрія Петровича, як особи, уповноваженої Львівською міською радою на укладення таких договорів, укласти та підписати з ПП «Наш Ринок» додаткову угоду про продовження на той самий строк і на тих же умовах договору оренди землі № Ш-1971, що зареєстрований Львівським міським відділом Львівської регіональної філії центру ДКЗ 14.07.2011 року за № 00297 за адресою: м.Львів, вул.Рапопорта, 8, загальною площею 0,4138 га, кадастровий № :01:001:0058, що укладений 24.12.2010 року між Львівською міською радою та ПП «Наш Ринок».

Позовні вимоги мотивовано тим, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки відповідачем протиправно не вирішено питання про продовження строку його дії шляхом укладення додаткової угоди, оскільки жодних заперечень щодо продовження права позивача на користування ділянкою протягом передбаченого законодавством строку відповідачем не надано.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 08 квітня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржив департамент містобудування Львівської міської ради, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинаа справи, неправильному застосуванні норм матеріалаьного та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга належить до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 24 грудня 2010 року між ПП «Наш ринок» та Львівською міською радою був укладений договір оренди землі № Ш-1971, що зареєстрований Львівським міським відділом Львівської регіональної філії Центру ДКЗ 14.07.2011 року за № 00297, за адресою: м.Львів, вул.Рапопорта, 8, загальною площею 0,4138 га, кадастровий номер :01:001:0058 (надалі - Договір).

Згідно із пунктами 1 та 9 Договору Львівська міська рада надала, а ПП «Наш ринок» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м.Львові на вул. Рапопорта, 8 для обслуговування ринку; такий договір укладено на три роки до 16 грудня 2013 року.

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

29.08.2013 року ПП «Наш ринок» надало в дозвільний офіс відповідну заяву, проект додаткової угоди та усі інші необхідні документи для продовження договору на тих самих умовах й на той самий строк.

Проте, у місячний термін Львівська міська рада жодного заперечення щодо пролонгації договору не висловила, але й не продовжила цього договору на тих самих умовах та на новий строк.

Згідно ухвали Львівської міської ради за № 219 від 19.10.2006 року «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» департамент містобудування уповноважений, зокрема, на укладення договорів оренди землі.

Тому, 20.01.2014 року, після закінчення строку дії договору оренди землі № Ш-1971 від 24 грудня 2010 року, ПП «Наш ринок» звернулося до директора департаменту містобудування Львівської міської ради Павліва А.П. з вимогою підписати додаткову угоду про продовження на той самий строк і на тих же умовах цього договору, проте, жодної відповіді ним отримано не було.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з покликанням на положення статті 33 Закону України «Про оренду землі», виходив із того, що ПП «Наш ринок» належно виконувало договір, вчасно вносило орендну плату та заборгованості не має, тому має переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди землі.

Після закінчення договору на протязі місяця ПП «Наш ринок» користується земельною ділянкою, яка знаходиться у м.Львові на вул.Рапопорта, 8 для обслуговування ринку та справно сплачує орендну плату, тому цей договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У зв'язку з цим відповідач зобов'язаний укласти з позивачем додаткову угоду про продовження строку дії договору оренди.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи і є помилковими з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Договір оренди земельної ділянки № Ш-1971 від 24 грудня 2010 року є договором, укладеним на підставі правового акта органу місцевого самоврядування, поняття якого наведене у статті 648 Цивільного кодексу України. Вказаний договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновків, що укладаючи договір оренди земельної ділянки № Ш-1971 від 24 грудня 2010 року, Львівська міська рада вчинила дії, спрямовані на виникнення цивільних прав та обов'язків як суб'єкт цивільного права, якому надано право розпоряджатися земельною ділянкою, а не реалізовувала свої владні управлінські функції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги позивача стосуються лише необхідності зобов'язати відповідачів укласти додатковий договір, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновків, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, так як вона прийнята з порушенням норм процесуального права, а провадження в даній справі - закрити, оскільки даний спір повинен розглядатись у порядку господарського судочинства.

Пунктом 4 частини першої статті 198 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно із частиною першою статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.4, 203 ч.1, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу департаменту містобудування Львівської міської ради задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 08 квітня 2014 року в адміністративній справі № 466/1321/14-а скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом приватного підприємства «Наш ринок» до директора департаменту містобудування Львівської міської ради Павліва Андрія Петровича про зобов'язання до вчинення дій.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 16 лютого 2015 року.