Справа № 816/4017/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.Справа № 816/4017/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. по справі № 816/4017/14

за позовом ОСОБА_1

до 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області , Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області

третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), 12.08.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі - відповідач 1), Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі - відповідач 2), третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, в якому просив: визнати дії керівництва Державного пожежного рятувального загону № 3 щодо відмови в перерахунку заробітної плати (грошового утримання) ОСОБА_1 за період з 25.07. по 25.08.1986 року неправомірними; зобов'язати керівництво державного пожежно-рятувального загону № 3 м.Лубни здійснити перерахунок заробітної плати (грошового утримання) пенсіонеру, інваліду 2 групи, ОСОБА_1 за період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 25.07. по 25.08.1986 року згідно розрахунків, поданих в позовній заяві.

03.12.2014 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд визнати дії керівництва Державного пожежного рятувального загону № 3 та Головного управління ДСНС України в Полтавській області щодо відмови в перерахунку заробітної плати (грошового утримання) ОСОБА_1 за період з 25.07. по 25.08.1986 року та видати довідку неправомірними; зобов'язати керівництво державного пожежно-рятувального загону № 3 м. Лубни та Головне управління ДСНС в Полтавській області здійснити перерахунок заробітної плати (грошового утримання) пенсіонеру, інваліду 2 групи, ОСОБА_1 за період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 25.07. по 25.08.1986 року з урахуванням щоденного режиму роботи по 6 годин, а останні 18 годин у стані бойової готовності та видати відповідну довідку про грошове утримання з урахуванням здійсненого перерахунку для пред'явлення до органів Управління Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну позовних вимог в частині вимог щодо зобов'язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області та 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити перерахунок заробітної плати (грошового утримання) з урахуванням підвищеної вдвоє оплати за час роботи в зоні Чорнобильської АЕС, нарахування подвоєного заробітку кратності та 60% премії за час перебування у стані бойової готовності.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірне застосування правових актів, що регулюють спірні правовідносини, не з'ясовані всі обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Від представника 3 Державного пожежно-рятувального загону надійшли заперечення на апеляційну скаргу позивача та заява про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи. У 1986 році проходив службу в органах МВ УРСР в державній пожежній охороні у спеціальному званні рядовий внутрішньої служби на посаді пожежного СДПЧ-17 м. Лубни, що підтверджується копією послужного списку з особової справи (а.с. 59-64 т. 1). У період з 25.07.1986р. по 25.08.1986р. ОСОБА_1 виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. За відпрацьований час ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення в розмірі 402,24 крб.

На виконання вказівок МНС України, викладених у листі від 13.04.2012р. №03-3654/201, відповідач провів умовний перерахунок грошового забезпечення позивача, про що останньому видав довідку від 11.03.2013р. №83-260/70 (а.с. 12 т. 1), згідно з якою за час роботи в зоні Чорнобильської АЕС ОСОБА_1 нараховано 670,63 грн.

22.08.2013 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області виніс постанову у справі №539/2893/13-а, якою задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно довідки №83-260/70 від 11.03.2013р., виданої 27 ДПРЧ, починаючи з 08.07.2013 (а.с. 86-87 т. 1).

На даний час ОСОБА_1 отримує пенсію згідно із вказаним рішенням суду, що не заперечується сторонами.

04.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача 1 із заявою щодо перерахунку грошового забезпечення за час роботи в зоні Чорнобильської АЕС (а.с. 66 т. 1), на яку відповідач надав роз'яснення за №44-237/49 від 12.03.2014 року про відсутність підстав для відповідного перерахунку (а.с. 67 т. 1).

11.07.2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з аналогічною заявою (а.с. 68 т. 1), на яку відповідач 1 надав роз'яснення за №44-705/49 від 14.07.2014 року про відсутність підстав для відповідно перерахунку (а.с. 10 т. 1).

Не погодившись із мотивами відмови, наведеними в зазначених листах, позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на невідповідність довідки, виданої 11.03.2013 року, вимогам постанови Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 р. №153/10-43.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості з огляду на таке.

Так, виходячи зі змісту позовних вимог та пояснень позивача, суд першої інстанції з'ясував, що вимоги фактично зводяться до зобов'язання відповідачів видати йому уточнюючу довідку з відображенням у ній факту шестигодинного режиму роботи.

При цьому, за відсутності фактичних доказів такого режиму роботи (табелі робочого часу, архівні довідки), позивач посилається лише на наявність нормативно-розпорядчого акту, яким передбачався шестигодинний режим на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Умови оплати праці за час виконання робіт визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР в залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника, залежно від встановлених зон, в період виконання робіт ( І-ша, ІІ-га, ІІІ-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30 -ти кілометрова зона ЧАЕС).

Для врегулювання умов оплати праці співробітників органів внутрішніх справ, відряджених для виконання службових обов'язків до зони, Радою Міністрів СРСР було прийнято розпорядження від 17.05.1986р. №964-рс та від 23.05.1986 р. №1031-рс, якими Міністру МВС надавалося право визначати умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу за зонами небезпеки.

Тому посилання позивача на Постанову Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986р. р. №153/10-43 є безпідставними, оскільки ця постанова поширюється на працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не на військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу ОВС. Вказана постанова була видана на виконання постанови ЦК КПРС, президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської АЕС" для забезпечення додаткової оплати працівникам підприємств, що працюють на умовах трудового договору і умови оплати праці яких регламентуються КЗпП УРСР в нічні і надурочні години, вихідні і святкові дні.

В той же час дія КЗпП та встановлені ним умови оплати праці на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ не поширюється, про що Мінсоцполітики України надавало відповідні роз'яснення №924/0/14-12/20 від 27.01.2012р., №7375/0/14-12/20 від 07.07.2012р.

Відповідно до листа Головного управління державної пожежної охорони МВС України від 29.05.2002р. №12/8/1763 особовий склад зведеного загону проходив службу в зоні Чорнобильської АЕС безвиїзно по 24 години на добу у щоденному режимі роботи у три зміни по 8 годин, останні 16 годин виконував обов'язки з чергування в стані бойової готовності в пожежній частині м. Чорнобиль.

Жодної іншої інформації щодо режиму несення служби в зоні Чорнобильської АЕС в Державній службі з надзвичайних ситуацій України немає. Відсутність табелів обліку робочого часу ОСОБА_1, а також нормативних актів щодо режиму служби зведеного загону протипожежної служби м. Чорнобиль в архівних документах Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області та Галузевому архіві МВС України підтверджено відповідями цих установ (а.с. 141-145 т. 1).

У зв'язку з відсутністю документальних доказів режиму роботи, про який твердить позивач, а також невідповідністю мотивів, покладених в основу його доводів, вимогам керівних документів МВС СРСР та УРСР, вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Мотивів заявлення вимог до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області позивач взагалі не навів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи таке.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач - 1 не є правонаступником ліквідованого в 2012 році Лубенського РВ, структурним підрозділом якого була СДПЧ -17, в якій працював позивач, а отже і не має жодного права видавати довідки чи будь-які документи щодо СДПЧ -17 чи здійснювати будь-які перерахунки заробітної плати (грошового утримання) колишнім працівникам вищезазначеного структурного підрозділу ліквідованого Лубенського РВ.

В свою чергу, до відповідача - 2 ОСОБА_1 з проханням здійснити перерахунок заробітної плати за час служби в зоні ЧАЕС та видачу довідки для призначення пенсії не звертався, що підтверджується довідкою від 06.02.2015 року №01-1290/02. Також в матеріалах справи міститься довідка від 15.12.2014 року №01-2529/05, відповідно до якої, починаючи з 01.01.2014 року та по момент видачі довідки (15.12.2014 р.) ОСОБА_1 з заявами або скаргами з питань нарахування грошового забезпечення за час служби в зоні ЧАЕС до ГУ ДСНС України у Полтавській області не звертався.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. по справі № 816/4017/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 23.02.2015 р.