Справа № 526/2712/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.Справа № 526/2712/14-а

Головуючий 1 інстанції: Тищенко Л.І.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавській області на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавській області

про перерахунок та нарахування пенсії по інвалідності, що настала із-за каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв'язку зі зміною розміру мінімальної пенсії за віком,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, 29.12.14 р. звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірах, передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області здійснити перерахунок основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням положень ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 11.11.11 р. та провести відповідні виплати.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а адміністративний позов задоволено частково: адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області про перерахунок та нарахування пенсії по інвалідності, що настала із-за каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв'язку зі зміною розміру мінімальної пенсії за віком в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 11.11.11 р. по 24.06.14 р. залишено без розгляду; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсії в розмірах, передбаченої ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 25.06.14 р. по 02.08.14 р.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області провести ОСОБА_1 з 25.06.14 р. по 02.08.14 р. включно нарахування та виплату державної та додаткової пенсії в розмірах, встановлених статтями 50, ч. 4 ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат та змін в законодавстві.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ядерному об`єкті. Також в рішенні суду першої інстанції зазначено, що 15.12.14 р. позивач звертався до Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі з заявою, в якій просив провести перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, але 25.12.14 р. Управлінням пенсійного фонду України в Гадяцькому районі було фактично відмовлено в задоволенні даної заяви, оскільки розрахунок пенсії позивача проведений згідно діючого законодавства відповідно до постанови КМУ в межах фінансових ресурсів, передбачених Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік».

Не погодившись з відмовою відповідача у проведенні перерахунку основної та додаткової пенсії, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії в розмірі, встановленому ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку даних пенсій за період з 25.06.14 р. по 02.08.14 р. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача на отримання зазначених пенсій за період з 25.06.14 р. по 02.08.14 р., а також зобов'язав відповідача здійснити такий перерахунок за вказаний період та забезпечити виплату державної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ст. 67 цього Закону.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.07 р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 р. № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по другій інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.07 р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України).

Колегія суддів зазначає, що положеннями Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач у період з 01.01.14 р. мав право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання відповідача на той факт, що пенсія позивачу у спірний період була проведена та виплачена у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.11 р., колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки застосування зазначених постанов було розраховано на бюджетний період 2012, 2013 бюджетних роках, а тому у період з 01.01.14 р. вказана постанова застосуванню не підлягала.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві в період з 01.01.14 р. застосуванню підлягають ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказана постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. № 1210.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії, передбаченої статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є мінімальний розмір пенсії за віком, який відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, тобто у 2008 році - статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування розміру мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з 01.10.11 р. набрала чинності нова редакція ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів з цього приводу вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України).

При цьому, колегія суддів виходить з позиції Конституційного Суду України, наведеній у пункті 2 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.99 р. № 1-7/99, викладеної стосовно дії загально - правового принципу норми права у часі. Так, за позицією Конституційного Суду України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним, чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що пенсія позивачу призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обов'язок відповідача здійснювати позивачеві нарахування та виплату державної та додаткової пенсії у відповідності до приписів ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 р. № 10-рп/2008) виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Наведені вище обставини стали підставою для висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а в цій частині прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог за період з 25.06.14 р. по 28.06.14 р., оскільки при залишенні позовних вимог без розгляду за період з 01.11.11 р. по 24.06.14 р. судом першої інстанції не було враховано того, що початок перебігу шестимісячного строку на звернення до суду необхідно обчислювати з моменту подання позовної заяви до суду, а не з моменту звернення позивача до органу Пенсійного фонду України.

Положеннями ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 29.06.14 р.

Колегія суддів зазначає, що вимоги про нарахування суб'єктом владних повноважень та проведення встановлених статтями 39, 48, 50, 52, 54 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплат є публічно-правовими, а не цивільно-правовими. У зв'язку з цим до таких вимог правила позовної давності, встановлені главою 19 Цивільного кодексу України, не застосовуються.

При цьому, не підлягають застосуванню до таких вимог положення ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки зазначені приписи встановлюють строки виплати нарахованих пенсій за минулий час і не визначають строки призначення і нарахування пенсій.

Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не встановлює строку звернення до адміністративного суду громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 90 цього Закону всі вимоги згаданого Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що правовідносини по даній категорії справ розглядаються, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій органу владних повноважень, строк оскарження яких передбачений КАС України, а тому положення ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», яким встановлено що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, строком давності не обмежується, до даних правовідносин не застосовується.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог за період з 25.06.14 р. по 29.06.14 р. із залишенням цієї частини позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавській області на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а - задовольнити частково.

Постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області провести ОСОБА_1 з 25.06.14 р. по 28.06.14 р. включно нарахування та виплату державної та додаткової пенсії в розмірах, встановлених статтями 50, ч. 4 ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат та змін в законодавстві.

Адміністративний позов в частині вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області провести ОСОБА_1 з 25.06.14 р. по 28.06.14 р. включно нарахування та виплату державної та додаткової пенсії в розмірах, встановлених статтями 50, ч. 4 ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат та змін в законодавстві ? залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.01.2015р. по справі № 526/2712/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.