Справа № 815/5600/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5600/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лук'янчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.
при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм-продукт» до Південної митниці Міндоходів про визнання незаконними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарі, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року ТОВ «Прайм-продукт» (надалі - Позивач, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів (надалі - відповідач, Митниця), в якому просило:

- визнати незаконною та скасувати прийняту Митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за номером 50006001/2014/00127 від 27.03.2014 року;

- визнати незаконним та скасувати прийняте Митницею рішення про коригування митної вартості товарів за номером 500060001/2014/610028/1 від 27.03.2014 року;

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що Товариство 27.03.2014 року подало до Митниці митну декларацію на ввезений на територію України товар за контрактом з China Kunyu Industrial Co LTD від 13.01.2014 року РР-0412, до якої були надані документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. За результатами перевірки вищевказаної митної декларації Митницею було відмовлено у митному оформлені товару, на умовах, визначених у поданій митній декларації, та запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Така відмова обґрунтована наступним: наявність розбіжностей та ознак підробки в наданому зовнішньоекономічному контракті в частині проведення розрахунків; відсутності в копії митної декларації країни відправлення товару підтверджуючих штампів та печаток; посвідчення документів виробника, що підтверджують якість товару, різними підписами такого виробника. Оскільки позивач відмовився надавати додаткові документи у зв'язку з їх відсутністю, митним органом були прийняті картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за номером 500060001/2014/00127 від 27.03.2014 року та рішення про коригування митної вартості за номером 500060001/2014/610028/1 від 27.03.2014 року, яким відповідач збільшив митну вартості товару з 1300 доларів США до 1430 доларів США за тону, що потягло зростання вартості на 12733,50 доларів США, що склало 140068,50 доларів США, виходячи з якої й було проведено митне оформлення товару в порядку, передбаченому ч.7 ст.55 МК України, тобто під фінансову гарантію, яка у грошовому виразі скала 46747,26 грн.. Позивач вважає протиправними картку відмови та рішення про коригування митної вартості.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством (покупець) та фірмою China Kunyu Industrial Co LTD (продавець) було укладено контракт РР-0412 від 13.01.2014 року на поставку томатної пасти.

Сторонами контракту узгоджена специфікація за номером 1 від 13.01.2014 року з наступними умовами поставки: кількість - 105150,00 кг; вартість за тону - 1300,00 доларів США; загальна вартість - 127335,00 доларів США; порядок оплати - передплата не пізніше 7 днів з дати надання коносаменту; строк поставки - 01.04.2014 року; місце поставки - порт міста Одеса, Україна.

На виконання умов контракту 24.03.2014 року ТОВ «Прайм-продукт» здійснило перерахування на банківський рахунок China Kunyu Industrial Co LTD грошової суми у розмірі 127335,00 доларів США.

27.03.2014 року China Kunyu Industrial Co LTD здійснило поставку до морського порту міста Одеса Україна наступного товару: «томатна паста без додання оцту, з вмістом сухих речовин (BRIX) 36-38% СВ» країна виробництва - Китай.

Того ж дня, 27.03.2014 року, ПП «Трокул», яке діяло від імені «Прам-продукт», як декларанта була подана митна декларація №500060001/2014/010674, з долученням до неї документів на підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір від 13.01.2014 року №РР-0412, інвойс від 13.01.2014 року №CKY131108K-4/1, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією від 26.03.2014 року №0124-inf, копія митної декларації країни відправлення від 15.01.2014 року №20066465. Митна вартість товару в цій декларації визначена за першим методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган дійшов висновку, що в поданих декларантом є недостовірні або неповні дані. Такі недоліки полягають в наступному:

- відсутність документального підтвердження розрахунку за товар у вигляді 100% передплати, як це передбачено у п.5 зовнішньоекономічного контракту від 13.01.2014 року №РР-0412;

- в копії митної декларації країни відправлення відсутні підтверджуючі штампи, печатки, що передбачено бланком митної декларації країни відправлення;

- в документах виробника, що підтверджують якість товару, а саме: в сертифікаті аналізу від 13.01.2014 року №05025, санітарному сертифікаті від 13.01.2014 року №05025, фіто санітарному сертифікаті від 13.01.2014 року №05025, сертифікаті якості від 13.01.2014 року №05025 про походження товару від 13.01.2014 року №G30013 різні підписи виробника продукції.

Виявивши такі недоліки, Митниця, з посиланням на ч.3 ст.53 Митного кодексу України, повідомила декларанта про необхідність протягом 10 днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, які передбачені у цій статті.

Декларант на зворотному боці декларації митної вартості письмово повідомив про неможливість надання протягом визначеного терміну витребуваних документів та відмовився від їх надання, а також просив завершити митне оформлення у встановлені ч.1 ст.255 МК України строки.

27.03.2014 року Митницею були прийняті картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00127 та рішення про коригування митної вартості товарів 500060001/2014/610028/1 від 27.03.2014 року, яким відповідач збільшив митну вартості товару з 1300,00 доларів США до 1430,00 доларів США за тону.

Позивач скористався передбаченим ч.7 ст.55 МК України правом отримати задекларований товар у вільний обіг при незгоді з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості шляхом надання фінансових гарантій в порядку, передбаченому розділом Х МК України, сплативши митні платежі, обчислені згідно митної вартості товару, визначеною митним органом, та подавши 27.03.2014 року митну декларацію №500060001/2014/10782.

28.03.2014 року товар був випущено у вільний обіг, про що свідчить відповідний штамп Південної митниці на митній декларації №500060001/2014/10782 (а.с.139).

16.04.2014 року за №1660 Митним постом «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів була зареєстрована заява ТОВ «Прайм - продукт» про визнання заявленої митної вартості від 15.04.2014 року вих.№184, в якій позивач надає пояснення стосовно виявлених Митницею недоліків у наданих документах та надав додаткові документи на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару, а саме: копія прайс-листа, копія контракту від 09.12.2013 року; копія контракту від 09.12.2013 року; копії платіжних доручень про здійснення оплати вартості товару; копії платіжних доручень про оплату митних зборів та надання гарантії (а.с.48-49).

Докази розгляду митним органом цієї заяви від 16.04.2014 року та прийняття за нею відповідного рішення відсутні.

Представник відповідача пояснив, що вказана заява була надіслана до Митного посту «Одеса-Порт», у зв'язку з чим у Південної митниці не має відомостей, що вона була опрацьована, оскільки є поданою не до належного органу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи митного органу про непідтвердження розрахунку за придбаний товар спростовуються наданими позивачем під час розмитнення відповідними платіжним документами, а посилання митного органу на виявлені невідповідності у копії митної декларації країни відправлення та документах, підтверджуючих якість товару, є безпідставними, оскільки такі документів згідно з положеннями ч.2 ст.53 МК України не являються документами, на підставі яких може бути підтверджена митна вартість товару.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вже зазначено вище, вимога про витребування у позивача додаткових документів обґрунтована виявленими недоліками у наданих декларантом документах на підтвердження митної вартості товару, одним з яких є відсутність у наданих документах документального підтвердження розрахунку за товар у вигляді 100% передплати, як це передбачено у п.5 зовнішньоекономічного контракту від 13.01.2014 року №РР-0412.

Ненадання позивачем у 10 денний строк додатково витребуваних документів стало підставою для винесення Митниценю картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00127 та рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610028/1 від 27.03.2014 року.

Оскільки позивач скористався визначеним у п.7 ст.55 МК України механізмом отримання товару у вільний обіг під фінансові гарантії, сплативши митні платежі з визначеної Митницею митної вартості товару, то оцінка оскаржених рішень відповідача повинна надаватися з урахуванням виконання сторонами положень цієї статті.

Так, відповідно до положень ч.7-10 ст.55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом (ч.9 ст.55 МК України).

Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом (ч.10 ст.55 МК України).

Передбачений ч.7-10 ст.55 МК України механізм отримання товару у вільний обіг під фінансові гарантії надає декларанту право протягом 80 днів з дня випуску товару надати документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, а надання декларантом таких документів зобов'язує митний орган їх розглянути та прийняти відповідне рішення.

Як вже зазначено вище, 16.04.2014 року, тобто протягом 80 днів з дня випуску товарів, позивач звернувся до митного органу із заявою від 15.04.2014 року вих.№184 про визнання заявленої митної вартості, надавши додаткові документу, у тому числі і копії платіжних доручень про здійснення 24.03.2014 року оплати вартості товару на банківський рахунок China Kunyu Industrial Co LTD у розмірі 127335,00 доларів США. В той же час митний орган не прийняв за цією заявою жодного рішення, яке передбачено ч.9 ст.55 МК України.

Враховуючи приписи ч.10 ст.55 МК України відсутність обґрунтованої відмови відповідача у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додатково наданих позивачем 16.04.2014 року документів є підтвердженням правильності визначення декларантом позивача митної вартості товару у митній декларації від 27.03.2014 року №500060001/2014/010674.

Надане позивачем платіжне доручення в іноземній валюті №4 від 24.03.2014 року (а.с.36) є належним підтвердженням факту проведеного позивачем розрахунку за товар у вигляді 100 % передплати відповідно до п.5 контракту від 13.01.2014 року № РР-0412, яке спростовує доводи митного органу про непідтвердження розрахунку за придбаний товар, а тому таке платіжне доручення в обов'язковому порядку повинно було бути враховано відповідачем при розгляді заяви позивача про визнання заявленої митної вартості.

Посилання представник відповідача на той факт, що заяви позивача від 15.04.2014 року вих.№184 про визнання заявленої митної вартості надійшла 16.04.2014 року до Митного посту «Одеса-Порт», а не до Південної митниці, тобто до неналежного органу, колегія суддів відхиляє, оскільки митна декларація від 27.03.2014 року №500060001/2014/010674 була подана саме до Митного посту «Одеса-Порт» Південної митниці, і саме цим підрозділом Південної митниці були прийняті оскаржені позивачем рішення. Крім того, ч.8 ст.55 МК України визначає, що додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів можуть подаватися протягом 80 днів з дня випуску товарів до органу доходів і зборів, яким і є Митний пост «Одеса-Порт» Південної митниці.

Організація розгляду заяв про визнання заявленої митної вартості відноситься до повноважень відповідача, який зобов'язаний забезпечити своєчасний та належний розгляд таких заяв, у тому числі і передачу таких заяв для вирішення уповноваженій на то посадовій особі.

Таким чином, якщо розгляд та вирішення заяв про визнання заявленої митної вартості повинно було здійснюватися безпосередньо фахівцями Південної митниці, а не Митного посту «Одеса-Порт», то надходження такої заяви до цього Митного посту не звільняє відповідача від обов'язку розгляду такої заяви з прийняттям відповідного рішення.

Посилання відповідача на виявлені невідповідності у копії митної декларації країни відправлення та документах, підтверджуючих якість товару, колегія суддів також вважає хибними, оскільки за змістом ч.2 ст.53 Митного Кодексу України такі документи не можуть бути підтвердженням митної вартості товару, про що також вірно зазначив і суд першої інстанції.

Більш того, наявність у Митниці станом на 27.03.2014 року зауважень до документів, які підтверджують якість та безпеку задекларованого позивачем товару, зокрема до наданих позивачем сертифікату аналізу, до санітарного сертифікату та до фіто-санітарного сертифікату вимагала б від Митниці проведення додаткової перевірки саме з цих питань, однак відповідач здійснив випуск товару у вільний обіг вже 28.03.2014 року після сплати позивачем фінансових гарантій, що свідчить про непов'язаність таких зауважень з митною вартістю товару.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що отримавши товар під фінансові гарантії, позивач дотримався приписів ч.7-10 ст.55 МК України, додатково надавши митному органу разом із заявою від 15.04.2014р. вих.№184 про визнання заявленої митної вартості належні документи на підтвердження заявленої у митної вартості товару у митній декларації від 27.03.2014 року №500060001/2014/010674.

Разом з тим, відповідач приписів вказаної статті не дотримався, відповідного рішення яке передбачено ч.9 ст.55 МК України не прийняв, і цей факт в силу приписів ч.10 ст.55 МК України є підтвердженням правильності визначення позивачем митної вартості товару у митній декларації від 27.03.2014 року №500060001/2014/010674 та є підставою для скасування рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості.

Отже, колегія суддів вважає, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00127 та рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610028/1 від 27.03.2014 року підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 лютого 2015 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лук'янчук Ю.М. Градовський