Справа № 826/12039/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/8878/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року у справі № 826/12039/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укроргсинтез" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, заступника начальника Інспекційного відділу №1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Кузьменка В.В. про визнання протиправними дії та скасування припису від 01.07.2013 року і постанови від 15.07.2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укроргсинтез" звернулось в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, заступника начальника Інспекційного відділу №1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Кузьменка В.В. про визнання неправомірними дії щодо проведення позапланової перевірки додержання вимог містобудівного законодавства, визнання неправомірними дії щодо складання припису від 01.01.2013 року та скасування постанови №284/13 від 15.07.2013 року та припису від 01.07.2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем не допущено порушень у сфері містобудівної діяльності, натомість відповідачем протиправно призначено та проведено перевірку позивача, а відтак протиправно винесено оскаржувані припис та постанову. Крім того, позивач не погоджується з віднесенням спірного об'єкта будівництва до V категорії складності, що не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак є достатньою правовою підставою для визнання протиправною та скасування постанови, оскільки категорія складності об'єкта безпосередньо впливає на розмір штрафу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №284/13 від 15.07.2013 року та у цій частині прийнято нову постанову, якою позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову №284/13 від 15.07.2013 року про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, заступником начальника Інспекційного відділу №1 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, на підставі звернення Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБУ від 12.06.2013 року, проведено позапланову перевірку позивача з реконструкції виробничих корпусів та будівель на вул. Червоноткацькій, 61, 67, 78 у Деснянському районі м. Києва, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.07.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що полягало у експлуатації після реконструкції, без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, закінчених будівництвом об'єктів, а саме: нежитлової будівлі (корпус дослідних установок та побутових приміщень №143 (літ. Ж) на вул. Червоноткацькій, 61 після проведеної реконструкції з влаштуванням прибудови та надбудови (загальна площа до реконструкції - 2781 кв.м., після реконструкції, за інформацією власника - близько 4200кв.м.); нежитлової будівлі (цех очистки відпрацьованої кислоти літ. ХLV (корпус 86) на вул. Червоноткацькій, 67 після проведеної реконструкції з влаштуванням прибудов (загальна площа до реконструкції - 681,70кв.м., після реконструкції не встановлено); нежитлової будівлі (цех очистки відпрацьованої кислоти літ. LІV на вул. Червоноткацькій, 67 після проведеної реконструкції з влаштуванням прибудов (загальна площа до реконструкції - 717,80кв.м., після реконструкції, за інформацією власника - близько 4080кв.м.); нежитлової будівлі (розфасовки препаративних форм літ. ХСЄР - корпус 11а літ. СХV) на вул. Червоноткацькій, 67 після проведеної реконструкції з влаштуванням прибудов (загальна площа до реконструкції - 266,6кв.м., після реконструкції не встановлено).

Також, під час перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем вимог частини восьмої статті 36 та частини десятої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме: зазначення товариством у деклараціях про початок виконання будівельних робіт від 06.04.2012 року №КВ0 та про готовність об'єкта до експлуатації від 31.05.2012 року №КВ7 недостовірних даних в частині віднесення об'єкта будівництва до ІІІ категорії складності, при тому, що на думку інспекції, об'єкт має бути віднесений до V категорії складності.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено припис від 01.07.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогами: заборонити експлуатацію об'єктів будівництва (нежитлових будівель) до усунення допущених правопорушень у встановленому законодавством порядку та усунути допущені правопорушення в термін до 26.08.2013 року та складено протокол від 01.07.2013 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акту перевірки, припису та протоколу), відповідачем прийнято постанову №284/13 від 15.07.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 1 032 300 грн. відповідно до абзацу 6 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, а відтак винесення припису та застосування санкції згідно з оскаржуваною постановою є правомірним.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов в частині визнання протиправною та скасування постанови №284/13 від 15.07.2013 року про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріали справи містять докази віднесення спірного об'єкта до ІІІ категорії складеності будівництва, а відповідачем застосовано до позивача штраф у розмірі, який передбачений для об'єктів V категорії складності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 549 "Про утворення територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції" утворено територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Проведення архітектурно-будівельного контролю регулюється Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, у відповідності до пунктів якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції) за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва. Державний архітектурно-будівельний контроль на об'єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Пунктом 7 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є: вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, перевірка позивача проведена на підставі звернення Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління Служби безпеки України від 12.06.2013 року, а відтак колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що перевірка проведена у спосіб та у межах повноважень відповідача.

Відповідно до пункту 11 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що виходячи з виявлених під час перевірки порушень та відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 11 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою: заборонити експлуатацію об'єктів будівництва (нежитлових будівель) до усунення допущених правопорушень у встановленому законодавством порядку та усунути допущені правопорушення у термін до 26.08.2013 року.

Позивачем не надано доказів в спростування виявлених під час перевірки порушень ним вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а відтак колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскаржуваний припис винесений у відповідності до законодавства.

Відносно постанови №284/13 від 15.07.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для прийняття спірної постанови є порушення позивачем вимог частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію), а відповідальність застосована відповідно до абзацу 6 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", якою передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, як експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат; об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; об'єктів IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат; об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Таким чином, розмір штрафу залежить від категорії складності об'єктів.

Статтею 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Рекомендації щодо застосування будівельних норм та усталених методик при визначенні категорій складності для подальшого проектування і експертизи були закріплені у Настанові щодо застосування будівельних норм у частині віднесення об'єктів будівництва до категорій складності для подальшого проектування і експертизи, схваленої Рішенням науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку та будівництва України 16.06.2011 року №59 в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності" від 27.04.2011 року № 557, виходячи з класу наслідків та категорії складності.

Відповідно до пункту 7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року № 557, під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

З урахуванням наведеного, а також відповідно до підпункту 1 пункту 4 статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року № 560 "Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визначення такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, які належать до IV і V категорій складності, за напрямками (з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, міцності, надійності та необхідної довговічності) виходячи з призначення об'єкта будівництва.

Настановою також передбачено, що на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією.

У разі наявності сумнівів щодо віднесення об'єктів будівництва до тієї чи іншої категорії складності проектувальник або замовник може звернутися до експертної організації з метою отримання підтвердження правильності вибраної категорії.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно технічного звіту та розрахунку категорії складності об'єкту будівництва - будівлі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 67, виконаного ТОВ "Український інститут сталевих конструкцій ім. В.М. Шиманського" на замовлення позивача, об'єкт будівництва - реконструкція виробничих корпусів під адміністративно-складську будівлю з лабораторними приміщеннями та котельною на вул. Червоноткацькій, 67 у Деснянському районі м. Києва відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС2 і має III категорію складності будівництва.

Вказаний розрахунок здійснений та затверджений експертом, що має відповідний сертифікат АЕ № 000646 від 28.08.2012 року.

З огляду на наведене, враховуючи що матеріали справи містять докази віднесення спірного об'єкта до ІІІ категорії складеності будівництва, а відповідачем застосовано до позивача штраф у розмірі, який передбачений для об'єктів V категорії складності, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про протиправність постанови №284/13 від 15.07.2013 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: