Справа № 820/16756/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р.Справа № 820/16756/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2014р. по справі № 820/16756/14

за позовом Приватного підприємства "ВЕСТ"

до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "ВЕСТ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів в якому просило суд скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості №100270001/2014/700098/2 від 29 серпня 2014 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2014/10166 від 29 серпня 2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі, а саме: скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості №100270001/2014/700098/2 від 29 серпня 2014 року; скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100270001/2014/10166 від 29 серпня 2014 року.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Митного кодексу України, КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем і Denkim Kimyevi Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti (Туреччина) було укладено зовнішньоекономічний договір поставки продукції № 02/14 від 03 червня 2014 р. та додаток № 4 від 05 серпня 2014 р. до зазначеного договору, згідно умов якого, Denkim Kimyevi Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti (постачальник за договором) зобов'язався поставити позивачу (покупець за договором) продукцію згідно специфікації (додатку) на умовах встановлених в додатках до договору в яких, відповідно до п.п. 1.1, 2.1. договору визначаються продукція, ціна і строки оплати.

Умови поставки відповідно до п.п.3.1. договору та додаткової угоді № 4 до нього СРТ -Харьков, Україна, згідно Інкотермс 2010. У відповідності до п.п.3.5 договору, продукція пакується та маркірується постачальником у відповідності до вимог перевезення вантажів.

Згідно додатку № 4 від 05 серпня 2014 р., сторонами визначено який саме товар поставляється згідно з цим додатком, його кількість, ціна строк оплати, а саме: Карбокилметилцелюлоза (КМЦ) вологий клей 45% DENCELL-W400 у кількості 22 тони, за ціною 730 доларів США 1 т., загальна вартість поставки на умовах СРТ - 16060 доларів США, строк оплати - протягом 60 днів з моменту отримання товару покупцем.

Оплата вищезазначеного поставленого товару підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями на загальну суму 16060 доларів США №1 від 17 вересня 2014 р. на суму 4060 доларів США і №1 від 03 жовтня 2014 р. на суму 12000 доларів США та лист ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від 10 грудня 2014 р., яким підтверджується, що оплата по зазначеним платіжним дорученням здійснена Denkim Kimyevi Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti (Туреччина) на підставі зовнішньоекономічного договору поставки продукції № 02/14 від 03 червня 2014 р. по митної декларації № 100270001/2014/257212 від 01 вересня 2014 р.

Матеріалами справи підтверджено, що 12 серпня 2014 року позивачем, з метою митного оформлення товару - Карбоксиметилцелюлози (КМЦ) DENCELL-W400 (45 % вологості) в первинній формі, у вигляді зволоженого порошку з вмістом сухої речовини 56,5%, без додаткових компонентів у кількості 22000 кг. (зволожений порошок білого кольору, розфасований в мішки для шпалер. CAS 9004 -32-4. Торгівельна марка . Країна виробник: TR подано до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів декларацію № 100270001/2014/256372 в якій митна вартість товару визначена згідно ст. 58 Митного кодексу України, за ціною договору - 16060 доларів США.

Зазначений товар ввезено на територію України за прямим контрактом Поставки № 02/14 від 03 червня 2014 р. з виробником Denkim Kimyevi Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti (Туреччина).

Митна вартість зазначеного товару підтверджується наданими позивачем відповідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів обов'язковими документами: зовнішньоекономічним договором поставки продукції № 02/14 від 03 червня 2014 р.; додатком № 4 від 05 серпня 2014 р. до контракту поставки № 02/14 від 03 червня 2014 р.; Інвойс № 318 266 від 05 серпня 2014 р. (в якому вказано, що товар пакується у 880 мішків по 25 кг, ціна товару 730 доларів США за 1 тону, загальна кількість товару - 22 тн., загальна сума до сплати 16060 доларів США); пакувальнии листом; експортною декларацією от 06 серпня 2014 р.; СМR серія А № 000525 від 05 серпня 2014 р., паспортом якості товару, технічнеим поясненням.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем до відповідача надані пояснення, згідно яких зазначено, що відповідно до умов поставки, які визначені договором, витрати на транспортування, пакування та маркування товару покладаються на продавця за договором, а також просив здійснити митне оформлення за першим методом, тобто за ціною контракту, оскільки на думку позивача, декларантом були надані усі документи, які передбачені законодавством, були запитані митним органом та які мали відношення до поставки товару.

19 серпня 2014 р. відповідачем направлено запит позивачу, щодо надання останнім додаткових документів для підтвердження числових значень щодо вартості товару а саме: якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; додаткові наявні у декларанта документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

На виконання зазначеного запиту позивачем 29 серпня 2014 року направлені до відповідача наступні документи: сертифікат аналізу, прайс-лист виробника, лист ДП "Укрпромзовнешекспертиза" про відповідність заявленої ціни поточної кон'юктурі ринку на умовах поставки СРТ.

Згідно висновку № 2919 від 15 серпня 2014 р. ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА», щодо аналізу відповідності цінових умов контракту № 02/14 від 03 червня 2014 р. між ПП «ВЕСТ» (УКРАЇНИ) та компанією «Denkim Kimyevi Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti" (Туреччина) встановлено, що «рівень ціни на карбоксиметилцеллюлозу (КМЦ) вологий клей 45 % W400, а саме 730 дол. США/т, на умовах поставки СРТ- Харків, Україна, що імпортується згідно з Додатком № 4 від 05 серпня 2014 р. до контракту № 02/14 від 03 червня 2014 р. відповідає поточній конюктурі ринку».

29 серпня 2014 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2014/700098/2, а саме ціну 1 тн. товару збільшено з 730 доларів США за 1 тн. до 1200 доларів США за 1 тн., коригування проведено на підставі застосування другорядних методів визначення митної вартості, а саме на підставі методу № 2б- вартості на подібні товари. Збільшення митної вартості товару призвело до збільшення розміру ПДВ, який повинен був сплачувати позивач.

На підставі рішення про визначення митної вартості товарів відповідачем видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2014/10166 від 29 серпня 2014 року. З метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю позивачем оформлена декларація №100270001/2014/257212 від 01 серпня 2014 р. шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу, для випуску товару, що декларуються, у вільний обіг.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вони обґрунтовані та підлягають задоволенню

Колегія суддів погоджується з такими виносками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу, а згідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 53 Кодексу у випадках, передбачених ним, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 та ч. 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судовим розглядом встановлено, що позивач при митному оформленні товару застосував перший метод визначення митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України.

Підставою для відмови у оформленні митного товару за основним (першим) методом стало посилання відповідача на ненадання декларантом додаткових документів на підтвердження митної вартості товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до митної декларації № 100270001/2014/256372 від 12 серпня 2014 р. для підтвердження митної вартості товару та її визначення за ціною договору, надано документи, які передбачені ч. 2 ст.53 МК України для визначення митної вартості та додаткові документи згідно запиту відповідача.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів, зазначає, що під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано жодних доказів наявності у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки та не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судом першої інстанції встановлено, що в технічному паспорті продукту було допущено технічну помилку, про що повідомлено відповідачу під час митного оформлення та у зв'язку з чим додатково надані технічні пояснення та сертифікат аналізу на продукт, який поставлявся.

Як вбачається з документів, наданих позивачем, твердження відповідача про те що, розбіжності в хімічному складі товару не дають змогу встановити митну вартість не відповідає дійсності. Митним брокером було наголошено на тому, що в паспорті якості, замість 45 % вологості вказано 9,5 % (дана вологість відповідно до технічних пояснень наданих до матеріалів справи відповідає вологості сухого порошку), однак що в графі 26 рішення про коригування митної вартості та в графі 31 ВМД зроблений опис товару, як зволоженого порошку 45% вологості: «Карбоксиметилцелюлози (КМЦ) DENCELL-W400 (45 % вологості) в первинній формі, у вигляді зволоженого порошку з вмістом сухої речовини 56,5%, без додаткових компонентів у кількості 22000 кг. (зволожений порошок білого кольору, розфасований в мішки для шпалер. CAS 9004 -32-4. Торгівельна марка DENKIM. Країна виробник: TR», що підтверджує тої факт, що при огляді та опису товару відповідачем було встановлено, що позивачем поставлявся саме вологий порошок і в технічному паспорті дійсно було допущено помилку

В сертифікаті аналізу зазначеної партії товару, вказані стандартні норми вологості (мах 45) та активної речовини (мін 55), та дані, щодо складу даної партії: вологість 42,3, активної речовини - 56,5, що за даними виробника відповідає технічним вимогам, а також зазначено, що в'язкість (сР) даного продукту може складати 400-600, тому розбіжності в паспорті якості, щодо цього показника не є суттєвими та відповідають встановленим виробником стандартам для зазначеного продукту.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що розбіжності у хімічному складі Карбоксиметилцелюлози (КМЦ) DENCELL-W400 (45 % вологості), відносно якої проводилось митне оформлення відповідачем відповідають допустимим стандартам встановленим виробником на зазначений продукт.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Під час контролю заявленої митної вартості товарів митним органом не було визначено які саме відомості щодо митної вартості товару не підтверджені документально, не виникало сумнівів щодо кількості заявленого товару.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що вартість пакування та маркування, судом встановлено, що ці складові митної вартості у відповідності до умов контракту входять до ціни товару.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувала наявна у митниці цінова інформація, щодо митного оформлення за деклараціями позивача від 18 липня 2014 р. № 807100000/4/29890, від 16 червня 2014 р. № 807100000/4/24659, проте, зазначеними деклараціями поставлялась суха суміш КМЦ, яка згідно наданих технічних пояснень виробника має інший хімічний склад та ціну.

На підтвердження митної вартості товару позивачем наданий експертний висновок зроблений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса за № 11816 від 30 жовтня 2014 р., яким визначено ціну товару у розмірі 595 доларів за 1 тн.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; умов поставки, комерційних умов, тощо. Таких даних відповідачем не наведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2014р. по справі № 820/16756/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.