Справа № 821/1255/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.

Справа № 821/1255/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановиЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4М.) звернулася з позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач, Каховська ОДПІ), в якому просить визнати протиправними дії відповідача в частині зазначення у акті від 25.10.2013 р. № 313/17-2/НОМЕР_1 інформації у вигляді висновків щодо неправомірності перебування на спрощеній системі оподаткування та переведення на загальну систему оподаткування з 01.04.2012 р.; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.11.2013 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, /2, від 28.02.2014 р. №№ /2, /1.

Суд першої інстанції своєю постановою від 13 травня 2014 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 12.11.2013 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, /2, від 28.02.2014 р. №№ /1, /2.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відмовив.

Каховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Каховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 14.10.2013 р. по 18.10.2013 р. відповідачем проведено документальну позапланову перевірку вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за період з 01.01.2011 р. по 30.09.2013 р., за результатами якої складено акт перевірки від 25.10.2013 р. № 313/17-2/НОМЕР_1.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 12.11.2013 р.: № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з штрафної санкції за порушення законодавства про патентування на 5994 грн.; № НОМЕР_3, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 21526 грн., з яких за основним платежем на 14772,80 грн., за штрафними санкціями на 6753,20 грн.;

- № НОМЕР_4, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 170 грн.; № НОМЕР_5, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з надходження від застосування штрафної санкції на 510 грн.; № /1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на землю з фізичних осіб на 46302,44 грн.; № /2, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на землю на 226,76 грн.

За результатами адміністративного оскарження, Головним управлінням Міндоходів у Херсонській області від 12.02.2014 р. № 1076/10/21-22-10-06-06 податкове повідомлення-рішення від 12.11.2013 р. скасовано в частині визначених до сплати 37881,90 грн. земельного податку, а також збільшено суму грошових зобов'язань по земельному податку на 171,44 грн.

На виконання рішення Головного управління Міндоходів у Херсонській області, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.02.2014 р.: № /2, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на землю на 8420,54 грн.; № /1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на землю на 171,44 грн.

Позовні вимоги стосовно визнання протиправними дій відповідача в частині зазначення у акті від 25.10.2013 р. № 313/17-2/НОМЕР_1 інформації у вигляді висновків щодо неправомірності перебування на спрощеній системі оподаткування та переведення на загальну систему оподаткування з 01.04.2012 р. слід зазначити наступне.

Відповідно до п.78.8 ст.78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно пункту 7 розділу IV Порядку за результатами розгляду керівником органу державної податкової служби (його заступником) акта перевірки, заперечень посадових осіб платника податків або його законних представників та інших матеріалів перевірки, у терміни та порядку, встановлені Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення.

Таким чином, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій. Права та обов'язки для суб'єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акту, а не акт перевірки.

Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень у разі виникнення спору щодо прийнятих на підставі такого акту рішень. Оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, дій податкового органу, що здійснюються за таким актом перевірки, та впливають на права та законні інтереси платника податків.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ФОП ОСОБА_4 щодо визнання протиправними дій відповідача в частині зазначення у акті від 25.10.2013 р. № 313/17-2/НОМЕР_1 інформації у вигляді висновків щодо неправомірності перебування на спрощеній системі оподаткування та переведення на загальну систему оподаткування з 01.04.2012 р. задоволенню не підлягають.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 12.11.2013 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, /2, від 28.02.2014 р. №№ /2, /1, слід зазначити наступне.

Нарахування за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов'язань з податку на додану вартість, з податку з доходів фізичних осіб, земельного податку, застосування штрафних санкцій за неподання декларації про майновий стан, за порушення норм з патентування пов'язане з висновками Каховської ОДПІ про неправомірне перебування ФОП ОСОБА_4 на спрощеній системі оподаткування. Дані висновки ґрунтуються на тому, що ФОП ОСОБА_4 надавалися в оренду нежитлові приміщення, загальна площа яких складає 1752,6 кв. м, а відповідно до пп.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку, зокрема, фізичні особи-підприємці, які надають в оренду нежитлові приміщення (споруди), будівлі) та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів. У зв'язку з цим відповідач зазначає, що так як ОСОБА_4 з 01.01.2012 р. здійснювалися види діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, то відповідно до пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України платник єдиного податку зобов'язаний був перейти на загальну систему оподаткування з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності, тобто з 01.04.2012 р.

Однак доводи відповідача про надання ФОП ОСОБА_4 в оренду нежитлових приміщень, загальна площа яких перевищує 1752,6 кв. м, не відповідає дійсності.

Зокрема, відповідно до договору оренди від 01.01.2012 р. № 2, який досліджувався Каховською ОДПІ під час перевірки і зміст якого відображено у акті перевірки, ФОП ОСОБА_4 передає у строкове платне володіння та користування частини автозаправних станцій (перелік АЗС - відповідно до додатку № 1 до договору). Пунктом 1 договору визначено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає нежитлові приміщення, а саме: автозаправну станцію АЗС № 1 (розташована за адресою: Херсонська область, м.Каховка, вул.К.Лібкнехта, 108 "а") площею 47,1 кв. м та земельну ділянку площею 0,0585 га, визначену у додатку № 2 до цього договору; автозаправну станцію АЗС № 2 (розташована за адресою: Херсонська область, м.Каховка, вул.Мелітопольська, 21/б) площею 23,2 кв. м та земельну ділянку площею 0,051 га, визначену у додатку № 2 до цього договору; автозаправну станцію АЗС № 3 (розташована за адресою: Херсонська область, Каховський район, с.Петропавлівка, вул.Польова, 1) площею 41,3 кв. м та земельну ділянку площею 0,0546 га, визначену у додатку № 2 до цього договору.

Таким чином, загальна площа нежитлових приміщень, наданих ФОП ОСОБА_4 в оренду, складає 111,6 кв. м (47,1 + 23,2 + 42,3), а площа земельних ділянок - 0,1641 га (0,0585 + 0,051 + 0,0546).

Положеннями п.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України передбачено, що не можуть бути платниками єдиного податку, зокрема, фізичні особи-підприємці, які надають в оренду земельні ділянки, загальна площа яких перевищує 0,2 гектари, житлові приміщення та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 100 квадратних метрів, нежитлові приміщення (споруди, будівлі) та /або їх частини, загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів.

Оскільки розмір площ нежитлових приміщень (111,6 кв. м) та земельних ділянок (0,1641 га), переданих в оренду ФОП ОСОБА_4, не перевищує встановлених даною статтею обмежень, твердження Каховської ОДПІ про незаконність перебування позивача на спрощеній системі оподаткування є безпідставними.

При цьому слід звернути увагу на тому, що пп.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України визначено розміри площі окремо для земельних ділянок, житлових приміщень та нежитлових приміщень.

Каховська ОДПІ, проаналізувавши договір оренди від 01.01.2012 р., перерахувала площі земельних ділянок з гектарів у квадратні метри, отримані показники (1641 кв. м) додала до площі нежитлових приміщень (111,6 кв. м.) і дійшла до висновку про здачу позивачем в оренду нежитлових приміщень площею 1752,6 кв. м. Однак такий розрахунок повністю суперечить вимогам пп.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України.

Згідно пп.2, 3, 4, 5 п.297.1 ст.297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об'єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності фізичної особи та оподатковані згідно з цією главою; податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 підпункту 293.3.1 пункту 293.3 або підпунктом 1 підпункту 293.3.2 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу; земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності; збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності.

У періоді, який перевірявся, ФОП ОСОБА_4 здійснювала свою діяльність на спрощеній системі оподаткування відповідно до свідоцтв платника єдиного податку: у 2011 році - № 852729, у 2012-2013 роках - № 923358, була платником ІІІ групи зі ставкою 5 %. Відповідно до свідоцтв видами діяльності ФОП ОСОБА_4 визначено: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 47.89 роздрібна торгівля з лотків та на ринках, іншими товарами; 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Згідно свідоцтва № 923358 місцем провадження господарської діяльності вказано: м.Каховка, вул.Ворошилова, 12-а, вул.К.Лібкнехта, 150, с.Петропавлівка, вул.Польова, 1, Херсонської області, а згідно внесених змін до свідоцтва - з 04.02.2013 р. Херсонська область, м.Каховка, вул.Ворошилова, 12-а, вул.К.Лібкнехта, 150, вул.К.Лібкнехта, 108, Херсонська область, Каховський район, с.Петропавлівка, вул.Польова, 1, та територія України. Всі земельні ділянки, що перебувають у її власності та користуванні, використовуються позивачем для провадження господарської діяльності.

Оскільки ФОП ОСОБА_4 у 2011-2013 роках перебувала на спрощеній системі оподаткування і не встановлено порушення нею умов перебування на спрощеній системі оподаткування, то згідно п.297.1 ст.297 ПК України позивач не є платником податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, земельного податку та не повинна подавати декларацію про майновий стан та доходи, декларацію з податку на додану вартість.

Посилання відповідача на п.181.1 ст.181 ПК України, якою передбачається обов'язок зареєструватися платником податку на додану вартість у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, сума яких сукупно перевищує 300000 грн., є безпідставними, так як умови даної норми не застосовуються до платників єдиного податку, про що безпосередньо зазначено у диспозиції п.181.1 ст.181 ПК України.

Дана позиція викладена також і в Узагальнюючій податковій консультації щодо окремих питань, пов'язаних із реєстрацією осіб, які переходять на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, як платників податку на додану вартість та повторної реєстрації осіб як платників податку на додану вартість, затвердженої наказом ДПС України від 20.02.2012 р. № 131.

Також неправомірним є застосування відповідачем до ФОП ОСОБА_4 штрафних санкцій за здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі без придбання торгового патенту (пункт продажу товарів за адресою: м.Каховка, вул.К.Лібкнехта, 150), оскільки згідно пп.267.1.3 п.267.1 ст.267 ПК України особливості справляння збору суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу ХІV цього Кодексу, а відповідно до пп.5 п.297.1 ст.297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов'язку збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішень від 12.11.2013 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, /2, від 28.02.2014 р. №№ /2, /1, а тому вони підлягають скасуванню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 12.11.2013 р. № НОМЕР_5, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн., слід зазначити.

Підставою для застосування штрафних санкцій відповідач зазначив те, що ФОП ОСОБА_4 в порушення п.п.3.2, 3.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 р. № 1020, не подала звітність за формою 1ДФ.

Однак, положеннями п.51.1 ст.51 ПК України визначено, що податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку.

Згідно пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п.297.3 ст.297 ПК України платник єдиного податку виконує передбачені цим Кодексом функції податкового агента у разі нарахування (виплати, надання) оподатковуваних податком на доходи фізичних осіб доходів на користь фізичної особи, яка перебуває з ним у трудових або цивільно-правових відносинах.

Отже, такий звіт повинні подавати лише податкові агенти, які проводили нарахування у звітному періоді сум доходів платнику податку з доходів фізичних осіб. Фізичні особи-підприємці, які не мають найманих працівників, таких нарахувань не здійснюють, а отже, зазначений розрахунок не подають.

Так як ФОП ОСОБА_4 не має найманих працівників, що підтверджується і актом перевірки, жодних нарахувань не здійснювала, то вона не повинна подавати звітність за формою 1 ДФ.

Посилання відповідача на Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, є безпідставним, оскільки його норми суперечать вимогам пп."б" п.176.2 ст.176, п.297.3 ст.297 ПК України.

При цьому, норми, які закріплені у Порядку, містилися також і у пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України, згідно з якими такий розрахунок мав подаватися незалежно від того, виплачує чи ні доходи платникам податку особа, яка має статус податкового агента, протягом звітного періоду. Однак Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України" від 07.04.2011 р. № 3221-VІ було внесено зміни до зазначеного підпункту, якими було передбачено, що такий розрахунок подається лише у разі нарахування зазначених доходів платника податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Оскільки Податковий кодекс України має вищу юридичну силу по відношення до Порядку, то застосування підлягають саме норми Податкового кодексу України.

Тому застосування до ФОП ОСОБА_4 штрафних санкцій за неподання звітності за формою 1 ДФ є протиправним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 12.11.2013 р. № НОМЕР_5 підлягає скасуванню.

Таким чином, на підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 12.11.2013 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, /2, від 28.02.2014 р. №№ /2, /1, а тому вони підлягають скасуванню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області, - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя

ОСОБА_1

суддя

ОСОБА_2

суддя

ОСОБА_3