Справа № 621/153/15-а
Суддя: Нестерцова Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № № 621/153/15-а
Провадження № 2-а/621/21/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Нетерцової Н.В.,

за участю секретаря - Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв адміністративний позов ОСОБА_1 до ІДПС РДПС ВДАІ м.Харків прапорщика міліції Цибульника Олександра Васильовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора ДПС РДПС ВДАІ м.Харків прапорщика міліції Цибульника О.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмрі 455 грн. у зв'язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КупАП.

В обгрунтування позову вказав, що відповідно до вищезазначної постанови, 25.12.2014 року о 13 год 45 хв. він, ОСОБА_1, керував транспортним засобом Фольцваген Пасат, реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр-ту 50 років СРСР, при цьому тримав мобільний телефон в руках.

Категорино не погоджуючись з постановою, зазначив, що 25.12.2014 року о 13 гд. 45 хв. керував автомобілем Фольцваген пасат по пр-ту 50 років СРСР в м.Харків, однак взагалі не розмовляв по мобільному. Крім того, має у власності пристрій «Блютуз», який використовує для бесіди за кермом і це дозволяє вести перемови без допомоги рук.

Будь-яких доказів вчинення правопорушення надано не було, на місце інспектор склав протокол і 14.01.2015 року на домашню адресу надійшла постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова не містить відомостей, чи мав інспектор ДАІ Циульник О.В. спеціальне звання та відповідно до своїх нкціональних обов'язків має право самостійно виносити потанови у справах про адміністративні правопорушення, що є порушенням п.3 ч.2 ст.222 КупАП та п.4.1 (абзац 3) Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матералів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив скасувати постанову серія ПС2 №200423 від 25.12.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Відповідач інспектор ДПС РДПС ВДАІ м.Харків прапорщик міліції Цибульник О.В. у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до постанови серії ПС2 №200423, якою ОСОБА_1 притягнуто до адмнстративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген Пасат, реєстраційний номер НОМЕР_1 по пр-ту 50 років СРСР, під час руху тримав мобільний телефон в руках, чим порушив п.2.9д ПДР України.(а.с.8)

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, яка викладена відповідачем у постанові у справі про адміністративне правопорушення від 25.12.2014 року, не ґрунтується на фактичних даних - не надано ані фото-, відео-зйомки, відсутні показання свідків тощо, а ґрунтується на припущеннях інспектора ДПС РДПС ВДАІ м.Харків Циульника О.В. про скоєння позивачем правопорушення, що суперечить вимогам ст. ст. 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є, у сукупності з наявним порушенням процедури складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 25.12.2014 року необґрунтованою та незаконною, та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств та організацій.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також той факт, що відповідач, в порушення ст. 71 КАС України, не довів вину позивача, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 121, 251, 256, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправно та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №200423 від 25.12.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 ( чотириста двадцять п'ять ) грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: