Справа № 2а-11662/12/2670
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. м. Київ К/800/40474/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників: від позивача: Панкулича В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою Київської регіональної митниці на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Київської регіональної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними рішень та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Аскоп-Україна " звернулось до суду з позовом до Київської регіональної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною та скасування картки відмови Київської регіональної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.02.2012 №100190000/2/00579, визнання протиправним та скасування рішення Київської регіональної митниці від 29.02.2012 №100000003/2012/011175/2 про визначення митної вартості товару «Риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmar Salar) ціла, патрана, з головою» виробництва Норвегії за резервним методом (метод № 6), стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 73 777,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Київською регіональною митницею протиправно, на підставі хибного висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято рішення про визначення іншої, відмінної від заявленої декларантом, митної вартості товарів, у зв'язку з чим позивачеві завдано збитків у вигляді надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 73 777,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року, позов задоволено: визнано протиправною та скасовано Картку відмови Київської регіональної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №100190000/2/00579 від 29.02.2012 року; визнано протиправним та скасовано рішення Київської регіональної митниці від 29.02.2012 №100000003/2012/011175/2 про визначення митної вартості товару «Риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з головою» виробництва Норвегії за резервним методом; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 73 777,00 грн. (сімдесят три тисячі сімсот сімдесят сім гривень).

У поданій касаційній скарзі Київська регіональна митниця із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.02.2012 товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» згідно з вантажної митною декларацією від 28.02.2012 №100190000/2012/310815 Київській регіональній митниці пред'явлено до митного оформлення товар «Риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з головою» виробництва Норвегії в кількості 16 538 кг. за кодом УКТЗЕД .

Згідно з декларацією митної вартості від 28.02.2012 №100190000/2012/310815 митну вартість товару визначено за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, на рівні 5,68 доларів США за 1кг.

На підтвердження митної вартості товару позивачем митному органу надано: зовнішньоекономічний контракт від 01.09.2011 №01/09-2011 NOR, укладений безпосередньо з виробником товару компанією Hallvard Leroy AS (Норвегія); інвойс від 22.02.2012 №4209535; вантажну митну декларацію країни відправлення (Норвегія); договір перевезення, міжнародну товаротранспортну накладну (CMR) з відбитками штампів органів державного ветеринарного, санітарно-епідеміологічного та інших видів контролю, транспортну довідку перевізника про вартість перевезення, заявку на перевезення; ветеринарне свідоцтво (Форма №2), сертифікат відповідності, сертифікат походження, попередня декларація та інші документи, що надаються митному органу в оригіналах та залишаються в нього після проведення митного оформлення товару.

29.02.2012 Київською регіональною митницею прийнято рішення про визначення митної вартості товару №100000003/2012/011175/2, відповідно до якого митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на рівні 8,47 доларів США за 1 кг.

Також 29.02.2012 митним органом видану картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.02.2012 №100190000/2/00579, згідно з якою в якості вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, вказано на необхідність надання нової ВМД, заповненої з урахуванням рішення про визначення митної вартості товарів від 29.02.2012 №100000003/2012/011175/2.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Київської регіональної митниці подано нову вантажну митну декларацію від 29.02.2012 №100190000/2012/311045, заповнену з урахуванням митної вартості товару, визначеної митним органом, що призвело до переплати митних платежів на суму 73 777,00 грн.

Вказуючи на протиправність рішення митного органу про визначення митної вартості товару та картки відмови, товариство з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" звернулось до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності рішення про визначення митної вартості товару від 29.02.2012 №100000003/2012/011175/2 як такого, що прийнято без обґрунтування неможливості послідового застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Зазначена позиція судів попередніх інстанцій ґрунтується на тому, що згідно з даними, розміщеними на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України, в листопаді 2011 року на територію України з Норвегії імпортовано атлантичний лосось код УКТЗЕД за ціною 4,84 доларів США за 1 кг; у грудні 2011 року - за ціною 4,81 доларів США за 1 кг; у січні 2012 року - за ціною 4,69 доларів США за 1 кг; у лютому 2012 року - за ціною 5,03 доларів США за 1 кг.

Також, судами зазначено, що згідно з даними, розміщеними на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України, в листопаді 2011 року середньо розрахункова вартість імпорту охолодженого лосося атлантичного (код УКТЗЕД ) складала 4,843 доларів США з 1 кг; у грудні 2011 року - 4,809 доларів США за 1 кг; у січні 2012 року - 4 692,00 доларів США за 1 кг.

Так, вказуючи на відповідність рівня заявленої позивачем митної вартості охолодженої атлантичної форелі та лосося середньо розрахунковій вартості імпорту такого товару на територію України, а також роблячи висновок про наявність у митного органу інформації щодо вартості угоди щодо ідентичних та аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, суди попередніх інстанцій вказали на протиправність рішення митного органу про визначення митної вартості імпортованого товару на рівні 8,47 доларів США за 1 кг.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, вказує на передчасність позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для висновку про протиправність рішення митного органу про визначення митної вартості товару з мотивів, викладених у судових рішеннях, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами статті 268 Митного кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних умовах, що й оцінювані товари.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у випадку застосування митним органом методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, за основу береться саме вартість операції з ідентичними товарами, тобто, ціна договору щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено із застосуванням першого методу визначення митної вартості, а не митна вартість ідентичних товарів взагалі в незалежності від механізму її формування.

Аналогічні вимоги встановлено до механізму формування митної вартості за третім методом. Так, за змістом статті 269 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 267 та 268 цього Кодексу, за митну вартість береться також вартість операції з подібними (аналогічними) товарами з дотриманням сукупності умов, передбачених вказаною статтею.

Судами попередніх інстанцій при обґрунтуванні позиції про наявність у митного органу інформації для використання другого або ж третього методу визначення митної вартості з мотивів наявності на офіційному веб-сайту Державної служби статистики України інформації щодо вартості товару, не перевірено, чи є зазначена інформація інформацією про митну вартість товару взагалі; чи є ці товари ідентичними або подібними; чи дотримано при їх митному оформленні інші умови, визначені статтями 268, 269 Митного кодексу України.

У той же час, як вбачається з заперечень на позовну заяву, митний орган в обґрунтування правомірності рішення про визначення митної вартості товару, вказав на неможливість застосування другого та третього методів визначення митної вартості товару саме з мотивів відсутності інформації щодо митної вартості ідентичних або ж подібних товарів, оформлених за ціною угоди, тобто за першим методом.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитися з позицією судів попередніх інстанцій щодо протиправності рішення про визначення митної вартості товару з мотивів недотримання митним органом при його прийнятті вимог щодо послідовного застосування методів визначення митної вартості.

Крім того, суди попередніх інстанцій, надаючи оцінку правомірності рішення митного органу про визначення митної вартості товару залишили поза увагою доводи відповідача щодо наявності підстав для коригування митної вартості, заявленої позивачем шляхом подання первинної декларації митної вартості.

Так, згідно з частиною другою статті 266 Митного кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 267 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з положеннями частини першої статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За змістом статті 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Виходячи з положень 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 №339, такий контроль здійснюється, у тому числі, шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, а також порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Судами попередніх інстанцій при розгляді переданого на вирішення суду спору не перевірено, чим зумовлено корегування митної вартості товару, заявленої позивачем, а саме: не перевірялось, чи є обсяг відомостей, зазначений у поданих позивачем документах достатнім для підтвердження заявленої митної вартості; чи має сумнів митного органу у достовірності поданих відомостей ознаки обґрунтованого; які заходи вжито митним органом під час контролю митної вартості, заявленої позивачем, у тому числі щодо витребування додаткових документів; чи прийнято рішення про визначення митної вартості за наявності передбачених законом підстав для його прийняття тощо.

Відсутність встановлення зазначених обставин справи унеможливлює здійснення судом касаційної інстанції належної перевірки обґрунтованості вжиття судами попередніх інстанцій заходів захисту прав позивача за вказаним позовом.

Відповідно до статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Київської регіональної митниці задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року скасувати.

Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Київської регіональної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними рішень та стягнення коштів направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст. ст. 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: