Справа № 2-а-2891/11
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-2891/11

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Мясківська І.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 15.07.2011 року по справі №2-а-2891/11 зобов'язано провести перерахунок та забезпечити проведення виплати ОСОБА_4 підвищення до пенсії, відповідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком передбаченої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, та за період з 01.01.2011 року по 05.04.2011 року з урахуванням виплачених сум.

В грудні 2014 року ОСОБА_4 (надалі - заявник) звернулася до Балтського районного суду Одеської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-а-2891/11.

В обґрунтування наведеної вище заяви було зазначено, що при зверненні заявника до УПФ України в Балтському районі Одеської області (надалі - УПФ) її запевнили, що оскільки рішення суду від 15.07.2011 року по справі №2-а-2891/11 підлягає негайному виконанню, УПФ було проведено відповідне нарахування заборгованості на її пенсійний рахунок, а виплата заборгованості відбудеться як тільки надійдуть кошти з Державного бюджету, на що може знадобитися тривалий час.

В кінці листопада 2014 року з ЗМІ заявник дізналась, що постановою КМУ України від 03.09.2014 року №440, яка набрала чинності 23.09.2014 року було затверджено Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою.

Звернувшись до УПФ вдруге, заявник дізналась, що нараховані їй кошти скасовані і що відповідно до вищевказаного Порядку погашення заборгованості, необхідно отримати виконавчий лист і пред'явити його до виконання.

Звернувшись до Балтського районного суду Одеської області заявник отримала виконавчий лист, однак зазначений у виконавчому листі строк пред'явлення виконавчого листа до виконання сплинув 26.07.2012 року.

Також заявник посилається на свою необізнаність, оскільки про необхідність звернення до суду за виконавчим листом вона дізналася лише 28.11.2014 року під час другого звернення до УПФ.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 23.12.2014 року заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання - задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.2 ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст.261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому, поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають право знати про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.

За приписами ч.3 ст.167 КАС України, особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді.

Як вбачається з матеріалів справи №-а-2891/11 постанову Балтського районного суду Одеської області від 15.07.2011 року було винесено в скороченому провадженні згідно ч.7 ст.183-2 КАС України.

Отже, заявник не приймав участі в судовому засіданні суду першої інстанції по розгляду поданого ним позову. В матеріалах справи наявний супровідний лист від 15.07.2011 року вих. №18928-29, яким Балтський районний суд Одеської області направив на адресу заявника копію вищевказаної постанови, однак докази про отримання позивачем поштового відправлення згідно вказаного супровідного листа в матеріалах справи відсутні.

Зазначена постанова суду набрала чинності, оскільки не була оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, та необізнаність заявника про набрання чинності постановою Балтського районного суду Одеської області від 15.07.2011 року, та те, що УПФ запевнило заявника, що заборгованість, яка підлягає негайному виконанню, їй вже нарахована, однак для її виплати необхідний певний час, колегія суддів приходить до висновку, що це є суттєвою перешкодою в реалізації права на звернення особи, на користь якої ухвалено рішення до відповідних органів для виконання такого рішення, а також є поважною причиною пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак висновки суду першої інстанції щодо поновлення такого строку, є обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини, в своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що необізнаність заявника у встановлених чинним законодавством строках пред'явлення до виконання виконавчого листа не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Колегія суддів не бере до уваги такі твердження апелянта, оскільки в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції визнав поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, у тому числі і необізнаність заявника про набрання постановою Балтського районного суду Одеської області від 15.07.2011 року. законної сили, а не його необізнаність щодо строків, встановлених ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки з незалежних від заявника причин на момент видачі виконавчого листа строк його пред'явлення до виконання вже сплив, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області - залишити без задоволення, а ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський