Справа № 826/15652/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними дій відповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс", звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо проведення 24 липня 2014 року документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських відносин із платником ТОВ "Завод Газспец Обладнання" за вересень 2013 року, за результатами якої складено акт від 25 липня 2014 року № 675/26-55-22-10/37448815;

- визнання протиправними дій відповідача під час проведення 24 липня 2014 року перевірки, за результатами якої складено акт, які полягають у зазначенні в акті перевірки висновків щодо відсутності операцій з поставок товарів (робіт, послуг) від товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Газспец Обладнання" (далі - ТОВ "Завод Газспец Обладнання") до позивача за вересень 2013 року та подальших поставок товарів (робіт, послуг) від позивача до контрагентів-покупців, а також встановленні відсутності об'єктів оподаткування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем 24 липня 2014 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, за результатами якої 25 липня 2014 року складено акт № 675/26-55-22-10/37448815 про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Завод Газспец Обладнання" за період вересень 2013 року (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого: виявлено відсутність у позивача об'єктів оподаткування по операціях із придбання товарів (робіт, послуг) у постачальника - ТОВ "Завод Газспец Обладнання" за вересень 2013 року та по операціях із подальшого продажу цих товарів (робіт, послуг) покупцям у розумінні ст.ст. 185, 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України; у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин); не підтверджено податковий кредит з податку на додану вартість (далі - ПДВ) по операціях із придбання товарів (робіт, послуг) позивачем у ТОВ "Завод Газспец Обладнання" за вересень 2013 року; не підтверджено задекларовані позивачем податкові зобов'язання з ПДВ за період вересень 2013 року у частині поставлених товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ "Завод Газспец Обладнання" за вересень 2013 року.

Вважаючи вказані висновки відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.5 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1, п.п. 79.1, 79.2 ст. 79 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених ст.ст. 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Тобто, чинним законодавством України передбачено можливість податкового органу розпочати перевірку за умови також надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що порушенням вищезазначених вимог Податкового кодексу України може бути підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки, але не є підставою для визнання перевірки протиправною.

Так, судом першої інстанції встановлено, що підставою для проведення перевірки став акт Васильківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 28 січня 2014 року № 140/10-07-22-03-12/35438847 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Завод Газспец Обладнання" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування ПДВ за період із 01 по 30 вересня 2013 року, який в свою чергу свідчить про можливі порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи.

Також, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що перевірку було проведено на підставі наказу від 23 липня 2014 року № 2211 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Енерджі Сервіс" та повідомлення від 23 липня 2014 року № 614/26-55-22-10, які, як зазначено в акті перевірки, направлено 23 липня 2014 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу (а.с.153 том.1).

Колегія суддів ставиться критично до посилань представника відповідача на ту обставину, що в акті перевірки зазначена інша податкова адреса (зокрема, м. Київ, вул.. Госпітальна, 12 Д замість правильної м. Київ, вул. Суворова, 4/6), так як в самому повідомлення від 23 липня 2014 року № 614/26-55-22-10, яке направлялось позивачу, не має посилань на адресу м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Д, а адреса, що зазначена в оскаржуваному акті перевірки може бути лише технічною помилкою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що дії з проведення перевірок є процедурним заходом зі контролю податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках своїх повноважень.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Оскільки дії з проведення перевірки та висновки викладені акті перевірки не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, та враховуючи, що податковий орган має законодавчо визначене право на проведення таких звірок, то дії щодо проведення перевірок не можуть вважатись протиправними.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість вчинених ним дій з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, як правомірно зазначає суд першої інстанції, що позивач також оскаржує сам акт, який було складено за результатами перевірки, та викладені у ньому висновки.

Так, згідно з п.п. 86.1, 86.4 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта, такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Крім того, відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до органу державної податкової служби за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Тобто, суд першої інстанції правомірно зазначає, що акт перевірки є службовим документом, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

У свою чергу, діяльність зі складання актів перевірок є службовою діяльністю працівників податкових органів на виконання покладених на них посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що актом застосування норм права або правозастосовним актом, може бути рішення, викладене у формі податкового повідомлення-рішення, яке приймається на підставі нормативно-правових актів та висновків перевірки і наділено такими характерними ознаками як категоричне, офіційно-владне, обов'язкове для виконання веління, яке охороняється примусовою силою держави та є персоніфікованим.

Акт перевірки таких ознак не має, тому у правовому регулюванні участі не приймає, а є тільки носієм певної інформації та може бути доказом в адміністративній справі згідно з нормами ст. 69 КАС України.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до положень частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Предметом оскарження, згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, є дії чи бездіяльність службових осіб податкового органу, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи, а задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Вищим адміністративним судом України, зокрема, в постанові від 18.09.2014 року по справі №К/800/40107/14

Крім того, слід зазначити, що згідно із підпунктом 86.8. статті 86 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акті перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилати (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за лису розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків. В акт: перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника.

Це означає, що на підставі акту має бути винесено податкове повідомлення-рішення, яке і може бути оскаржене до суду.

Таким чином, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, що, склавши за результатами перевірки позивача акт перевірки, за переконанням суду, відповідач діяв відповідно до чинного податкового законодавства та жодним чином не порушив права та законні інтереси позивача, а тому позов товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними дій відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Крім того, колегія суддів враховує положення ч.2 ст.200 КАС України, відповідно до якої не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційних скаргах процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційні скарги залишаються без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 20 лютого 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.