Справа № 591/7240/14-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р. Справа № 591/7240/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19.11.2014р. по справі № 591/7240/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах

про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії та спонукання до призначення пенсії на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

29.09.2014 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними дії пенсійного органу про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов»язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з часу його звернення з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , зарахувати до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди роботи на ПАТ «Сумихімпром» з 11.09.1998 року по 30.06.2000 року, з 01.07.2001року по 13.09.2001 року, з 01.11.2002 року по 26.12.2002 року.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 19.11.2014 року по справі №591/7240/14-а позов задоволено.

Визнані протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу.

Зобов»язано відповідача призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу з дати звернення з заявою про призначення пенсії, зобов'язавши зарахувати до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди роботи на ПАТ «Сумихімпром» з 11.09.1998 року по 30.06.2000 року, з 01.07.2001 року по 13.09.2001 року, 01.11.2002 року по 26.12.2002 року.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2014 року скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на підставі п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням відповідача від 12.09.2014 року №19295/05-06 «Про відмову у призначенні пенсії» позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому із шкідливими і важкими умовами праці, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років (має 8 років 2 місяці 4 дні).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із приписів Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням відповідача від 20.08.2014 року відмовлено у призначенні пенсії позивачу у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 10 років.

Так, відповідачем до пільгового стажу не зарахований період роботи з 11.09.1998 року по 30.06.2000 року у ВАТ "Сумихімпром", оскільки згідно з записами в трудовій книжці у зазначений період позивач працював на посаді майстра з електротехнічних робіт в цеху по виробництву амофосу, яка не давало підстав для на пільги і пільгове пенсійне забезпечення.

Крім цього позивачу не зараховано період роботи з 01.07.2001 року по 13.09.2001 року, оскільки ПАТ "Сумихімпром" було порушено строк проведення атестації робочих місць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 01.08.1992 року № 442.

Також відповідачем під час призначення пенсії позивачу не було враховано період роботи з 01.11.2002 року по 26.12.2002 року у зв'язку з тим, що 14.09.2001 року наказом-постановою № 226/13 "Про затвердження результатів атестації робочих місць за умови праці в структурних підрозділах ВАТ "Сумихімпром" робоче місце майстра з електротехнічних робіт цеху по виробництву амофосу ДП "Фосхім" атестоване по Списку № 2.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що відповідач обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його заяви про призначення пенсії за п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", рішенням від 12.09.2014 року.

Надані до справи документи не спростовують вказаних висновків.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19.11.2014р. по справі № 591/7240/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Бондар В.О.
Повний текст постанови виготовлений 09.02.2015 р.