Справа № 495/259/15-а
Суддя: Гайда-Герасименко О. Д.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/259/15-а
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

09 лютого 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІВДАІ Вінницького району Вишневського Романа Віталійовича, ВДАІ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправним і скасування незаконного рішення суб'єкту владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІВДАІ Вінницького району Вишневського Романа Віталійовича, ВДАІ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправним і скасування незаконного рішення суб'єкту владних повноважень.

В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність.

В судове засідання представники відповідачів не зявились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмово провадження). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2015 року, співробітником ІВДАІ Вінницького району капітаном міліції Вишневським Романом Віталійовичем, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №925004 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

В постанові зазначено, що 12.01.2015 року о 09 годині 40 хвилині на 393 км., автодороги Стрій - Кіровоград - Знам'янка позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем «TOYOTA PRADO», номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожньої розмітки п.1.1 та пересік суцільну лінію дорожньої розмітки.

Згідно ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП України, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, ч.4 ст.71 КАС України зобов'язує суб'єкта владних повноважень надати всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його права, свобод чи інтересів.

У п.7 Висновків Узагальнення Вищого адміністративного суду України практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності від 29.01.2010 року зазначено, що під час розгляду справ необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об'єкта, суб'єкта, об'єктивної та суб'єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов'язковим є наявність вини особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

В діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, в тому числі й об'єктивної сторони.

З адміністративного позову вбачається, що позивач рухаючись на 393 км., автодороги Стрій - Кіровоград - Знам'янка керуючи автомобілем «TOYOTA PRADO», номерний знак НОМЕР_2 о 09 годині 40 хвилині 12.01.2015 року, перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки п.1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не давали змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, оскільки автодорога була не розчищена тому позивач був не в змозі її не перетинати за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, як вимагає Постанова «Про Правила дорожнього руху», затверджених Кабінетом Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, але співробітник ІВДАІ Вінницького району капітан міліції Вишневський Роман Віталійович, не розібравшись, почав складати протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №664686 та постанову серії ПС1 №925004 про порушення ч.1 ст.122 КУпАП, незважаючи на пояснення позивача та не беручи їх до уваги.

Оскільки співробітником ІВДАІ Вінницького району капітаном міліції Вишневським Романом Віталійовичем, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПСІ №925004 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень то працівник повинен роз'яснити та вказати який пункт позивач порушив «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (ПДР), але співробітником ІВДАІ Вінницького району капітаном міліції Вишневським Романом Віталійовичем це не було встановлено та зафіксовано в постанові, крім того того в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №664686 встановлено порушення п.8.5 2 ПДР та зафіксовано, що позивач ОСОБА_1 виконав обгін транспортного засобу, а в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №925004 зафіксовано, що позивач не виконав вимогу дорожньої розмітки п.1.1 пересік суцільну лінію дорожньої розмітки.

Відповідно до підпункту е) п.2.14 «Про правила дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року із змінами та доповненнями №1306, водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Окрім того п.1 розділу 34 Дорожня розмітка «Про правила дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року із змінами та доповненнями №1306, встановлено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Постанова згідно ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення може бути оскаржена в суд в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідачем порушено право позивача на надання правової допомоги під час розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №925004 від 12.01.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 340 грн..

Відповідно до п.1 ст.46 Конвенції та статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.ст.278, 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, посадова особа, що винесла постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП України не перевірила правильність складення відносно позивача протоколу та не з'ясувала чи дійсно в діях був склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст.122 ч.1 КУпАП України.

За таких обставин, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 12 січня 2015 року серії ПС1 №925004 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП України є незаконною та підлягає скасуванню через відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП України та через наявність по тому самому факту постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вказане, відповідно до п.п.1, 8 ч.1 ст.247 КУпАП України є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на. підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.293 КУпАП України, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову, без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно ст.289 КУпАП України, встановлено десятиденний строк на подання скарги на постанову про накладення адміністративного правопорушення, який обчислюється з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІВДАІ Вінницького району Вишневського Романа Віталійовича, ВДАІ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправним і скасування незаконного рішення суб'єкту владних повноважень є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5, 8-11, 69, 71, 86, 158 ч.1, 159, 160 ч.ч.1-3, 161, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІВДАІ Вінницького району Вишневського Романа Віталійовича, ВДАІ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправним і скасування незаконного рішення суб'єкту владних повноважень - задовольнити.

Постанову співробітника ІВДАІ Вінницького району капітана міліції Вишневського Романа Віталійовича від 12.01.2015 року серії ПС1 №925004 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень - визнати протиправною І скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за вказаною постановою за ст.122 ч.1 КУпАП України закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП України та наявності по тому самому факту постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя