Справа № 0670/3106/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/9991/61321/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Блажівської Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Житомирському районі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2010 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2011 у справі № 0670/3106/11

за позовом Приватного підприємства "Лана"

до Державної податкової інспекції у Житомирському районі

про зобов'язання вчинити певні дії, скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулась до суду з позовом про скасування податкового повідомлення - рішення від 03.03.2011 № /0, яким Державною податковою інспекцією до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 510,00 грн. за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за квітень, травень та серпень 2010 року.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення скасовано.

Рішення судів вмотивовані тим, що позивачем своєчасно, у визначені законодавством терміни, подано податкові декларації до контролюючого органу, натомість, останнім, всупереч вимогам законодавства не надано суду обґрунтованих доказів щодо направлення позивачу листів про відмову у прийнятті податкової звітності.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією проведено перевірку Підприємця щодо своєчасності подання податкової звітності, результати якої оформлено актом від 11.02.2011 № 257/16-0, та встановлено порушення позивачем пп. 4.1.4, п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі-Закон № 2181-ІІІ) та пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, що полягало у неподанні Підприємством декларацій з ПДВ за квітень, травень та серпень 2010 року.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Згідно з п. 1.11 ст. 1 Закону № 2181-ІІІ податкова декларація - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

А відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 вказаного Закону, податкові декларації за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), подаються протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається наступний за вихідним або святковим операційний (банківський) день (пп. 4.1.5 п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ).

Відповідно до абзацу першого пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

За змістом абзацу п'ятого пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, Підприємство як юридична особа своєчасно, у визначені законодавством терміни, а саме 12.05.2010 та 21.06.2010 подало до контролюючого органу в електронному вигляді податкові декларації з ПДВ за квітень та травень 2010 року, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 9-12) та не заперечувалось Державною податковою інспекцією.

Також, 15.09.2010 позивачем через засіб поштового зв'язку до контролюючого органу подано декларацію з ПДВ за серпень 2010 року, яка була отримана останнім 17.09.2010, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13-15).

Таким чином, податкові декларації з ПДВ за квітень, травень та серпень 2010 року є поданими, а посилання Державної податкової інспекції про невизнання вказаних декларацій як податкової звітності, судами попередніх інстанцій правомірно не взято до уваги, оскільки, всупереч вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючим органом доказів щодо повідомлення позивача позивачем листів про невизнання поданої податкової звітності та пропозицій надати нову звітність з виправленими показниками, як передбачено пп. 4.1.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ, у встановленому порядку надано не було.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Житомирському районі відхилити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2010 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2011 у справі № 0670/3106/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Блажівська

А.О. Рибченко