Справа № 823/3981/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року справа № 823/3981/14

16 год. 41 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участі сторін:

представника позивача Головченка Г.А. (за довіреністю),

представника відповідача Ткаченко О.М. (за довіреністю),

відповідача Рички О.П. (за посвідченням),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління державної міграційної служби України в Черкаській області, завідувача Чорнобаївського районного сектора управління державної міграційної служби України в Черкаській області Рички Оксани Петрівни про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
30.12.2014 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління державної міграційної служби України в Черкаській області (далі відповідач 1) та завідувача Чорнобаївського районного сектора управління державної міграційної служби України в Черкаській області ОСОБА_2 (далі відповідач 2) в якій просить:

- визнати неправомірними дії завідувача Чорнобаївського районного сектора управління державної міграційної служби України в Черкаській області Рички Оксани Петрівни щодо неприйняття та не розгляду заяв про реєстрацію місця проживання від 17.12.2014 та від 20.12.2014;

- визнати незаконний висновок № 1738 від 20.12.2014 про відмову в реєстрації та скасувати його;

- зобов`язати завідувача Чорнобаївського районного сектора управління державної міграційної служби України в Черкаській області ОСОБА_2 зареєструвати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20 грудня 2014 року звернулася до завідувача Чорнобаївського районного сектору управління державної міграційної служби України в Черкаській області ОСОБА_2 із заявою про реєстрацію постійного місця проживання та надала всі відповідні документи. 26 грудня 2014 року представником позивача ОСОБА_3 отримана відповідь про відмову у реєстрації за постійним місцем проживання. На думку позивача, дана відповідь є незрозумілою і незаконною, а дії завідувача Чорнобаївського районного сектору управління державної міграційної служби України в Черкаській області ОСОБА_2 протиправними та неправомірними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідач 1 та відповідач 2 заперечували проти позову та просили в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що при розгляді заяви позивача діяли у відповідності, на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

В судовому засіданні представник відповідача - 1 та відповідач - 2 заперечували в повному обсязі та просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 79 від 18 жовтня 2012 року ОСОБА_1 видано ордер №038600 серії А від 19.10.2012 року про виділення їй житлового приміщення житловою площею 9,90 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Позивачка ОСОБА_1 в грудні 2014 року звернулася до відповідача з заявою від 20.12.2014, якій просила зареєструвати її за місцем проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.6).

Як на підставу для здійснення реєстрації місця проживання, позивачка посилалась на ордер №038600 серії А, виданий 19 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради .

У відповідь на вказану заяву, відповідач - 2, листом від 20.12.2014 року № 1738 повідомив позивача, що правових підстав для здійснення реєстрації місця проживання позивача за вказаною адресою немає, так як відповідно до вимог чинного законодавства ордер, як документ, дійсний протягом 30 днів після його видачі, а по закінчення цього строку ордер автоматично втрачає силу. Разом з тим, відповідач - 2, посилаючись на норми Закону Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, роз`яснив позивачу на підставі яких документів здійснюється реєстрація місця проживання особи.

В свою чергу позивач, вважаючи таку відмову відповідча - 2 протиправною, звернулася до суду та просив суд визнати протиправними дій щодо неприйняття та не розгляду заяв про реєстрацію місця проживання від 17.12.2014 та від 20.12.2014, зобов`язати відповідача зареєструвати ОСОБА_1 за місцем проживання в квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Суд, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з наступного.

Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Статтею 6 вказаного Закону визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання (якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України); квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України); документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1077 від 22.11.2012 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421 (далі - Порядок) визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Пунктом 2.2 вказаного Порядку визначено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України зокрема документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив у здійсненні реєстрації місця проживання позивачів у зв`язку із відсутністю документу, який підтверджує право проживання позивача у вказаній квартирі.

Як вже зазначалось вище, документом, що підтверджує право на проживанні в житлі є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи.

Із заяви позивачки про здійснення реєстрації місця проживання від 20.12.2014 року вбачається, що підставою для здійснення реєстрації вона зазначає ордер №038600 серії А від 19.10.2012 року, виданий виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до розділу 4 пункту 67 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. № 470 про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Як вбачається із матеріалів справи, ордер №038600 серії А від 19.10.2012 року, на який посилається позивач, на час звернення її до відповідача - 2, вже втратив свою чинність.

Таким чином, відповідач - 2, відмовляючи позивачу в реєстрації її місця проживання у вказаній квартирі АДРЕСА_1 , діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржувана відмова відповідає критеріям щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті статті 2 КАС України, з боку відповідача - 2 надано достатніх аргументів та доводів, які свідчать, що оскаржувана відмова прийнята у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 159 163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління державної міграційної служби України в Черкаській області, завідувача Чорнобаївського районного сектора управління державної міграційної служби України в Черкаській області Рички Оксани Петрівни про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Постанова складена в повному обсязі 23.02.2015