Справа № 2а/2470/445/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/9991/40030/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі: Карася О.В. (головуючого), Рибченка А.О., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.03.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2011 у справі № 2а/2470/445/11

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області

про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємець звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції, з урахуванням уточнення, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08.02.2011 № в частині визначених позивачеві штрафних (фінансових) санкцій у сумі 2 720,00 грн. за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень вимог названого Закону.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 2 380,00 грн.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що підставою для прийняття оспорюваного позивачем податкового повідомлення-рішення були висновки, викладені у акті від 03.02.2011 щодо дотримання суб'єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, оформлення трудових відносин з найманими особами, у якому було зазначено про ряд порушень у позивача, в тому числі і порушення п. 9 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР), що полягало у нездійсненні друкування фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 13.05.2010, 08.06.2010, 03.07.2010, 16.07.2010, 11.10.2010, 23.10.2010, 21.11.2010, 08.01.2010 (8 випадків).

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення в сумі 2 380,00 грн., суди попередніх інстанцій виходили з того, що факт порушення позивачем вимог Закону № 265/95-ВР не спростовано, разом з тим даний Закон не ставить розмір фінансових санкцій у залежність від кількості нероздрукованих або незбережених фіскальних звітних чеків, а також від кількості днів, упродовж яких суб'єкт господарювання допустив порушення.

Так, відповідно до п. 9 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Статтею 2 зазначеного вище Закону визначено, що фіскальний звітний чек це документ установленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

У разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 5 ст. 17 Закону № 265/95-ВР).

З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі невиконання протягом певного періоду обов'язку щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а отже, з урахуванням ст. 61 Конституції України та встановленого факту незабезпечення позивачем щоденного роздрукування фіскальних звітних чеків (за 13.05.2010, 08.06.2010, 03.07.2010, 16.07.2010, 11.10.2010, 23.10.2010, 21.11.2010, 08.01.2010), суди попередніх інстанцій цілком правомірно дійшли висновку, що за нездійснення щоденного друкування фіскальних звітних чеків, контролюючий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання такого щоденного друку фіскального звітного чеку.

Вказаний висновок судів цілком узгоджується із позицією Верховного Суду України. Так, у справі № 21-89а13 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у м. Євпаторії Автономної Республіки Крим про визнання незаконним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у своєму рішенні від 16.04.2013 Суд зазначив, що контролюючий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію незалежно від кількості випадків нездійснення щоденного друкування фіскальних звітних чеків виявлених під час здійснення перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2442 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області відхилити.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.03.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2011 у справі № 2а/2470/445/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді А.О. Рибченко

В.П. Юрченко