Справа № 820/18919/14
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"19" лютого 2015 р. № 820/18919/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання Шевченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ново-Водолажський масло-жировий комбінат"
до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ново-Водолажський масло-жировий комбінат", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.11.2014 року про донарахування податку на додану вартість на суму 101517,00 грн., винесене Нововодолазькою ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області. Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.11.2014 року про донарахування податку на прибуток на суму 103837,50 грн., винесене Нововодолазькою ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області.

В обґрунтування позову вказано, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що фахівцями Нововодолазькою ОДПІ при проведенні планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ново-Водолажський масло-жировий комбінат» були встановлені порушення з питань дотримання вимог податкового законодавства.

Судом встановлено, що працівниками Нововодолазькою ОДПІ була проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ«Ново-Водолажський масло-жировий комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 рокую

За наслідками перевірки було складено акт від 24.10.2014 року № 843/20-20-22-08/32339338 яким було встановлено порушення , а саме: позивачем безпідставно віднесено до складу витрат рядка 05.1 СВ Декларацій „Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" суму 338388грн. по придбанню Олії соняшникової рафінованої дезодорованої марки «П» у ТОВ «Світ-Олія» () взаємовідносини з яким не підтверджено, що є порушенням пп. 138.2. п.138.4. ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст..139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI.

За період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р. ТОВ «Ново-Водолажський масло -жировий комбінат» задекларовано податок на прибуток у сумі 72306 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р. встановлено його заниження в сумі 69225грн., в тому числі 2013 рік в сумі 69225 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, а саме

Позивачем було порушено п.57.1 ст.57 та абзац другий п.2 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI в результаті чого завищено суму нарахованого авансового внеску з податку на прибуток в загальній сумі 4931грн. за 2013рік, що призвело до заниження податку на прибуток у загальній сумі 4931грн., в тому числі 2013 рік в сумі 4931грн.

Враховуючи вищевикладене Підприємством було порушено п.57.1 ст.57, 138.2. п.138.4. СТ.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст..139, пЛ52.1. ст.152, абзац другий п.2 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, що призвело до заниження податку на прибуток у загальній сумі 69225грн., в тому числі 2013 рік в сумі 69225грн.

2. Так при проведенні перевірки за період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р. ТОВ «Ново-Водолажський масло - жировий комбінат» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 3304104 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р. встановлено його завищення всього у сумі 67678грн., в тому числі занижено у липні 2013року у сумі 67678грн.

На підставі вище зазначеного акту перевірки керівником Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області би винесені податкові повідомлення - рішення № від 06.11.2014 про донарахування податку на додану вартість на загальну суму 101 517,00 грн. та № від 06.11.2014 р про донарахування податку на прибуток на загальну суму 103 837,00 грн..

Суд зазначає, що підставою для вище зазначених висновків відповідача є посилання на акт Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 28.08.2014р. №371/2200/38066068 «Про неможливість проведення позапланової виїзної перевірки суб'єкта господарювання ТОВ «Світ-Олія» () з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період діяльності за липень 2013 року, квітень, травень 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «ЮВЕНТУС-ГРУП» (), за січень, лютий 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ «Стройбуд 2012» (), за квітень, травень, червень 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ «Ілана плюс» (), за вересень, жовтень, листопад 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ "Вайт Груп" (), за лютий 2014 року по взаємовідносинах ТОВ «Спец-Груп» () ТОВ «Нікс Трейдінг» (38926901) за лютий 2014 року, за квітень 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ "Аполло ЛТД" (код за ) та подальшої реалізації (використання) придбаних ТМЦ (робіт, послуг) та податку на прибуток за 2013 рік.».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ "Ново-Водолажський масло-жировий комбінат" та ТОВ "СВІТ ОЛІЯ" укладено договір поставки №0502П від 05.02.2013р., відповідно до якого ТОВ «Світ-Олія» зобов'язане поставити Олію соняшникову рафіновану дезодоровану марки «П». Поставка здійснюється на склад замовника.

Суд зазначає, що факт отримання вище зазначеного товару, його оприбуткування, використання у власній господарській діяльності та розрахунок за нього відповідачем не заперечується та підтверджується матеріалами справи (л.с. 40-71, 122-220)

Крім цього факт отримання товару також підтверджується наданими до перевірки ТТН , посвідченнями якості на товар (Олія соняшникова рафінована дезодорована) зазначено виробника продукції - «ТОВ "СВІТ ОЛІЯ"», та Висновком санітарно - епідеміологічної експертизи, який зроблений на замовлення ТОВ "СВІТ ОЛІЯ" та був серед супроводжувальних документів на товар (Олія соняшникова рафінована дезодорована).

Відповідності до ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визначаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

3гідно з ст. 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У відповідності до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно ч.1, ч.2 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Відповідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В силу висновків Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови N 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" до угод, укладених з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, тощо. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав та з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожному конкретному випадку при визнанні угоди недійсною суди повинні встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Суд зазначає, що зміст договору позивача з ТОВ «Світ-Олія»не суперечить актам цивільного законодавства. Судом не встановлено фактів, які свідчили б про те, що зміст договору не відповідав би дійсним намірам сторін, і такі наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Наявна у матеріалах справи первинна бухгалтерська документація складена у відповідності до вимог чинного на час її складення законодавства та повністю підтверджує реальність договору позивача ТОВ «Світ-Олія».

Більше того, відповідачем на виконання приписів ст. 71 КАС України не надано на вимогу суду доказів протилежного.

На час складення податкових накладних відомості про контрагенти позивача містились в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, були зареєстровані за адресами, вказаними на виданих податкових накладних.

Щодо посилання відповідача на акт про неможливість проведення перевірки ТОВ «Світ-Олія», то зазначене посилання суд вважає безпідставним, оскільки у відповідності до вимог ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер, а отже господарська діяльність контрагентів позивача не вказує на факт невиконання ТОВ «Світ-Олія» угоди з позивачем.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» №996, документом, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

У статті 3 зазначеного Закону вказано, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

У відповідності до п. 198.1, 2 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

· дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

· дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

· придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

· придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Суд зазначає, що при оформленні податкових накладних позивачем було дотримано вимоги ст. 201 Податкового кодексу України, податкові накладні відображено у відповідності в вимогами п.201.6 у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення № , № від 06.11.2014 року винесено Нововодолазькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ново-Водолажський масло-жировий комбінат" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № , № від 06.11.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ново-Водолажський масло-жировий комбінат" сплачений судовий збір у розмірі 417 (чотириста сімнадцять) грн. 71 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 лютого 2015 року

Суддя Спірідонов М.О.