Справа № 820/1106/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 лютого 2015 р. № 820/1106/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 04.11.2014 року про застосування до неї фінансових санкцій.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, вона посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Поярко І.В. проти позову заперечувала, посилаючись на те, що прийняте рішення є законним та обгрунтованим, у зв'язку з чим підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області була проведена фактична перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) в магазині, що належить ОСОБА_1, за результатами якої 20.10.2014 р. був складений акт за № 002664, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

- постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 р. "Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва", із відповідними змінами від 11.06.2014 р. № 177.

За наслідками вказаного акту перевірки 04.11.2014 року відповідачем стосовно позивача було прийняте рішення № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на суму 10 000,00 грн.

Із зазначеним рішенням суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факт вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Як вбачається з доказів справи, підставою для встановлення податковим органом вищевказаних порушень з боку позивача, є наступне:

- згідно чекової контрольної стрічки від 17.06.2014 р. була реалізована пляшка вина Tetra раk 1 л. "Світ натуральних вин" за ціною 17,00 грн., а мінімальна роздрібна ціна, на думку податкового органу, на той день мала складати - 20,00 грн.;

- згідно чекової контрольної стрічки від 17.06.2014 р., була реалізована пляшка горілки "Наша марка" 0,25 л., 40 градусів за ціною 16,70 грн., а мінімальна роздрібна ціна, на думку податкового органу, на той день мала складати - 17,45 грн.

З наведеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору враховує наступні обставини та нормативні положення.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Відповідно до частини десятої статті 18 Закону прийнята Постанова Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 р. "Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва", із відповідними змінами від 11.06.2014 р. № 177.

Відповідно до ст. 17 вищезазначеного закону до суб'єктів господарювання застосовуються штрафні санкції - за оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої.

Так, Постанова Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 р. "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" діє на підставі Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", у преамбулі якого сказано, що дія цього Закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими, виробництво і торгівлю пивом, крім випадків, передбачених цим Законом, а також на виробництво вин виноградних і плодово-ягідних, наливок і настоянок, виготовлених громадянами в домашніх умовах для власного споживання.

Суд звертає увагу, що вина у картонній упаковці Tetra pak TM "Світ натуральних вин", згідно етикетки виробника, є вином столовим.

Таким чином, дія постанови КМУ № 957 від 30.10.2008 р. не поширюється на випадок реалізації даного алкогольного напою, тобто мінімальна ціна на вино столове законодавче не обмежується і накладання штрафних санкцій за порушення встановленої мінімальної ціни є неправомірним.

Окрім того, щодо порушення вимог роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлених мінімальних, а саме: пляшки горілки "Наша марка" за ціною нижче за встановлену, відповідно до ПКМУ "Про внесення змін у додаток до ПКМУ від 30.10.2008 р. №957" від 11.06.2014 р. № 177, яка була опублікована в Урядовому кур'єрі № 107 від 17.06.2014 p., та на думку податкового органу, чинна з часу опублікування, тобто, повинна застосовуватися до правовідносин, які вчинені, в тому числі 17.06.2014 року, з чим суд не погоджується з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 101 КАСУ, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

У ст. 103 КАСУ передбачений порядок обчислення процесуального строку, де зі змісту частини 1 вбачається, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

Таким чином, перебіг процесуального строку для виконання суб"єктами господарювання приписів постанови КМУ "Про внесення змін у додаток до постанови КМУ від 30.10.2008 р. №957" від 11.06.2014 р. № 177, яка набирала чинності з дня її опублікування 17.06.2014 року, розпочався 18.06.2014 року.

А від так, суд приходить думки, що оскаржуване рішення є незаконним та необгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 04.11.2014 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 25.02.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.