Справа № 816/4151/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р.Справа № 816/4151/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Південної митниці Міндоходів на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. по справі № 816/4151/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Південної митниці Міндоходів

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправними дій щодо витребування додаткових документів при митному оформленні та здійснення коригування митної вартості метанолу, визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 19.09.2014 №500040403/2014/000013/2 та від 25.09.2014 №500040403/2014/000014/2.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 19.09.2014 №500040403/2014/000013/2 та від 25.09.2014 № 500040403/2014/000014/2. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (ідентифікаційний код 00152307) судові витрати в сумі 487,20грн.

Полтавська митниця Міндоходів, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. та прийняти нову постанову, якою відмовити в повному обсязі в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки підприємство позбавлено можливості забезпечити участь представника у судовому засіданні.

Південною митницею Міндоходів подано клопотання про зупинення розгляду справи у зв'язку із перебуванням представника митниці , якому доручено ведення зазначеної справи, у додатковій відпустці у зв'язку із навчанням.

Колегія суддів не задовольняє зазначені клопотання у зв'язку з відсутністю обґрунтованих підстав та вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутність у судовому засіданні представників сторін, оскільки сторони не позбавлені можливості залучити до участі у справі та для представництва їх інтересів у суді інших представників.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що на виконання зовнішньоекономічного контракту від 30.05.2014р. №UKT/СЕ05-2014, укладеного позивачем з Компанією "Сеntral Епегgу АG" (Швейцарія), в порт розвантаження "Іллічівськ" надійшов танкер з метанолом для ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" в кількості 2935,19 тонн за ціною по 355 Євро за метричну тонну. Загальна вартість метанолу становить 1043434,46 Євро.

16.09.2014р. декларантом ТОВ "Регіон" одержувач ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" до митного оформлення за контрактною вартістю було заявлено частину товару "ациклічні насичені моноспирти: метанол (метиловий спирт) із вмістом основної речовини - 99,99%" країна виробництва - Нідерланди, в кількості 275960 кг, за митною декларацією №500040403/2014/005700 (електронне декларування).

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 30.05.2014р. №UKT/СЕ05-2014, додаткова угода №1 від 07.06.2014р., додаткова угода №2 від 12.06.2014р., додаток №1 від 30.05.2014р., інвойс від 16.06.2014 №14-06-25, банківський платіжний документ, що стосується товару від 06.06.2014 №0606/7175/ІМРА (а.с. 25-34, 44-49).

25.09.2014 р. декларантом ТОВ "Регіон" одержувач ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" до митного оформлення за контрактною вартістю було заявлено частину товару "ациклічні насичені моноспирти: метанол (метиловий спирт) із вмістом основної речовини - 99,99%" країна виробництва - Нідерланди, в кількості 595371 кг, за митною декларацією №500040403/2014/005934 (електронне декларування).

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 30.05.2014р. №UKT/СЕ05-2014, додаткова угода №1 від 07.06.2014р., додаткова угода №2 від 12.06.2014р., додаток №1 від 30.05.2014р., інвойс від 16.06.2014р. №14-06-25, виписка з бухгалтерської документації від 01.07.2014 б/н, банківський платіжний документ, що стосується товару від 06.06.2014р. №0606/7175/ІМРА, платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 01.07.2014 №06LCD024NI (а.с. 25-34, 44-49, 60-62).

Митна вартість товару встановлювалась позивачем у митних деклараціях за основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту), щодо товарів які імпортуються.

Під час здійснення Південною митницею Міндоходів контролю правильності визначення митної вартості товарів за митними деклараціями №500040403/2014/005700 від 16.09.2014 та №500040403/2014/005934 від 25.09.2014 встановлено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, зокрема:

1) в інвойсі від 16.06.2014 №14-06-25 та зовнішньоекономічному договорі від 30.05.2014 №UKT/СЕ05-2014 наявні різні зразки печаток та підписів іноземного контрактоутримувача, такі відомості викликали сумніви щодо їх автентичності;

2) відомості про оплату за товар, вказані у контракті, відрізняються від умов оплати, вказаних у додатках до контракту та інвойсі, відсутня інформація про здійснення остаточної повної оплати.

Відповідач посилається на те , що жодної інформації про повноваження кола осіб для підписання бухгалтерських документів до органу доходів і зборів не надходило, як й інформації з приводу розбіжностей печаток. Лист наданий до митного оформлення ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" від компанії "Сеntral Епегgу АG" від 18.09.2014 виконаний також як і інвойс на офіційному бланку компанії, але підписи повноважної особи та печатки на них ідентичні з контрактом, на відміну від інвойсу.

Інформація відповідно до інвойсу №14-06-25 від 16.06.2014р.: вартість - 1043434,46 євро, строк оплати - 30.06.2014, 2939,252 метричні тонни; платіжний акредитив від 06.06.2014: опис товару - 1000 метричних тонн, ціна 541000 євро; додаток до контракту №1 від 07.06.2014: "протягом 10 календарних днів з дати підписання контракту сторонами покупець збільшує суму акредитиву на 524 тис. євро +/- 10%, сума акредитиву після збільшення складає 1065000 євро +/- 10%".

На підставі частини 3 статті 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості декларанта, ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" було зобов'язано протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, які відповідають опису (артикулам) товарів, заявлених до митного оформлення;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" листами від 19.09.2014р. та від 25.09.2014р. (а.с. 137-138) до Південної Митниці Міндоходів були надіслані: лист ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" №72/07-548и від 18.09.2014р. з повідомленням "Сеntral Епегgу АG" та проектами акредитиву, платіжне доручення №06LCD024NI від 01.07.2014, виписка по розрахунковому рахунку (а.с. 45-49, 53-59, 60-62).

Вказаними листами також повідомлено митний орган про неможливість надання інших документів.

Розглянувши надані документи, митний орган прийшов до висновку про те, що вказаними документами не усунуто виявлені розбіжності: жодним документом не підтверджено належним чином повноваження осіб підписувати інвойс, основний документ, відповідного до якого визначається товар та ціна поставки; проекти акредитивів не є належними фінансовими документами, що посвідчують здійснення оплати зовнішньоекономічної операції, платіжне доручення №06LCD024NI від 01.07.2014р. суперечить наданому платіжному акредитиву, надавалось при первинному оформленні. Посилання позивача на лист ДП "Держзовнішінформ" від 18.07.2014р., на думку відповідача, також є необґрунтованим, оскільки відповідно до даного листа здійснювався аналіз документів наданих лише ПАТ "Укртатнафта" без порівняльних методів, не встановлювався рівень цін на даний товар, який склався на внутрішніх та зовнішніх ринках.

З метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару відповідачем проведено аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим - МД від 25.06.2014 №110010000/2014/003477 (метанол) - 0,827 дол. США за кілограм нетто, ніж рівень митної вартості, який було заявлено декларантом згідно інвойсу - 0,484 дол. США (0,355 євро) за кілограм нетто (а.с. 51-52).

За результатом проведених консультацій між митним органом та декларантом, обрано метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

За результатами отриманих від позивача документів та цінової інформації, отриманої з ЄАІС ДМСУ, Південною митницею Міндоходів прийняті рішення про коригування митної вартості товару від 19.09.2014 №500040403/2014/000013/2 та від 25.09.2014 №500040403/2014/000014/2, згідно з якими вартість задекларованого товару митний орган визначив за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Декларант скористався наданим йому частиною 7 статті 55 Митного кодексу України правом здійснити митне оформлення товару зі сплатою митних платежів за митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та забезпечити сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу, та здійснив на підставі рішень про коригування митної вартості від 19.09.201 №500040403/2014/000013/1 та від 25.09.2014 №500040403/2014/000014/2 митне оформлення товару за митними деклараціями від 22.09.2014 №500040403/2014/005857 та від 25.09.2014 №500040403/2014/005939 (а.с. 12-13, 16-17, 21-24).

Не погодившись з діями відповідача щодо витребування додаткових документів при митному оформленні та здійсненням коригування митної вартості метанолу, позивач звернувся до суду з позовом про визнання вказаних дій протиправними та визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товару від 19.09.2014р. № 500040403/2014/000013/2 та від 25.09.2014р. № 500040403/2014/000014/2.

Задовольняючи позовні вимоги частково та визнаючи протиправними і скасовуючи рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 19.09.2014р. №500040403/2014/000013/2 та від 25.09.2014р. №500040403/2014/000014/2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконані всі умови, передбачені ст. 53 МК України для обрання методу визначення митної вартості товару .

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (стаття 52 Митного кодексу України).

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Вказане також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені у ч. 3 ст. 53 МК України.

Пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення також визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 р. № 362.

Згідно з приписами пункту 6 розділу 2 Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п'ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (у частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (у частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами аналізу положень частини 3 ст. 53, частин. 2, 4 - 6 ст. 54, ст. 58 МК України та пунктів 6, 7 розділу 2 Методичних рекомендацій суд вважає за можливе дійти висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Як свідчать матеріали справи, однією з підстав для коригування митної вартості товару позивача слугувало те, що у поданих декларантом документах, а саме, інвойсі від 16.06.2014р. та зовнішньоекономічному контракті від 30.05.2014р., наявні різні зразки печаток та підписів іноземного контрактоутримувача.

Зовнішньоекономічний договір на поставку метанолу, додаток №1 до нього та дві додаткові угоди підписані з боку компанії "Сеntral Епегgу АG" її директором та скріплені печаткою компанії (а.с. 25-34). Підпис та печатка на зазначених документах є ідентичними.

В свою чергу, інвойс (рахунок на оплату) від 16.06.2014р. №14-06-25 (а.с. 44) засвідчений штампом компанії "Сеntral Епегgу АG" із зазначенням поштової адреси компанії, номерів телефону та факсу. Інвойс складений на офіційному бланку компанії "Сеntral Епегgу АG".

Жодним нормативним-правовим актом не визначений обов'язок підписання розрахункового документу виключно директором підприємства та скріплення його основною печаткою. Відповідно, не є таким, що суперечить вимогам законодавства оформлення інвойсу особою, відповідальною за здійснення розрахунку, та засвідчення його штампом компанії, а не основною печаткою.

З матеріалів справи вбачається, що на письмові вимоги Південної митниці Міндоходів позивач з дотриманням десятиденного строку листами від 19.09.2014 вих.№72/07-555и та від 25.09.2014 №72/05-570и (а.с. 137-138) направив митному органу лист від 18.09.2014 №72/07-548и з поясненнями щодо повноважень осіб, які підписали контракт та інвойс разом з листом Компанії "Сеntral Епегgу АG" від 18.09.2014р. (а.с. 53-55).

У вказаному листі зазначено, що директор Ернст Шисс уповноважений підписувати всі контракти та всі документи компанії "Сеntral Епегgу АG", завірені гербовими печатками і штампами компанії. Комерційний директор компанії Урс Фанкаузер уповноважений підписувати всі комерційні документи та рахунки, завірені гербовими печатками або штампами компанії. Печатка і штам є офіційними печатками "Сеntral Епегgу АG". Вказане не є юридичним порушенням, повністю відповідає міжнародним стандартам оформлення ділових документів. У такій формі ведеться оформлення всіх документів, ділових угод з усіма діловими партнерами "Сеntral Епегgу АG". Різні печатки на договорах і фінансових документах - стандартна практика в світовому бізнесі.

Отже, Південній митниці Міндоходів надані документальні підтвердження та пояснення щодо повноважень посадових осіб компанії "Сеntral Епегgу АG". Відтак, підписання контракту директором компанії "Сеntral Епегgу АG", а рахунку на оплату - комерційним директором компанії, не може вважатись обставиною, яка свідчить про недостовірність первинних документів чи викликати у митного органу сумніви щодо їх автентичності.

Крім цього, підставою для коригування митної вартості товару слугувало також й те, що відомості про оплату за товар, вказані у контракті, відрізняються від умов оплати, вказаних у додатках до контракту та в інвойсі, відсутня інформація про здійснення остаточної повної оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, що відомості щодо оплати товару в контракті від 30.05.2014р. та інвойсі від 16.06.2014р. є ідентичними.

Так, при укладенні позивачем з компанією "Сеntral Епегgу АG" контракту від 30.05.2014 №UKT/СЕ05-2014 сторонами у розділі 5 визначено ціну за метричну тонну метанолу в розмірі 541 Євро, сума контракту - 541000 Євро. При цьому, кількість метанолу, що підлягав поставці, становила 1000 метричних тонн +/-10% (розділ 3 контракту /а.с. 25-29/).

У подальшому, між сторонами укладені додаткові угоди №1 та №2, згідно з якими у розділ 3, 5 контракту внесено зміни щодо кількості - 3000 метричних тонн +/-10% та ціни за метричну тонну метанолу - 355 Євро, сума контракту склала - 1065000 Євро +/-10% (а.с. 31-34).

На виконання положень контракту від 30.05.2014 №UKT/СЕ05-2014, з урахуванням додаткових угод №1 та №2 до нього, через два дні з дати оформлення коносаменту, компанією "Сеntral Епегgу АG" оформлено остаточний рахунок із зазначенням кількості метанолу, що фактично була завантажена на танкер та відображена в коносаменті. Ціна метанолу згідно інвойсу від 16.06.2014 - 355 Євро за одну метричну тонну метанолу, кількість фактично завантаженого метанолу - 2935,190 метричних тонн (а.с. 44), таким чином, загальна вартість товару склала 1043434,46 Євро.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку щодо відсутності розбіжностей між відомостями про оплату за товар, вказаними у контракті, та умовами оплати, вказаними у додатках до контракту та в інвойсі.

Відповідно до частини 1 статті 1088 Цивільного кодексу України при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків (чеків), розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту.

У разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара (частина 1 статті 1093 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями статті 1095 Цивільного кодексу України безвідкличний акредитив може бути анульований або його умови можуть бути змінені лише за згодою на це одержувача грошових коштів. На прохання банку-емітента виконуючий банк може підтвердити безвідкличний акредитив шляхом прийняття додатково до зобов'язання банку-емітента зобов'язання провести платіж відповідно до умов акредитива. Безвідкличний акредитив, підтверджений виконуючим банком, не може бути змінений або анульований без згоди виконуючого банку.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди №1 від 07.06.2014 до контракту від 30.05.2014 №UKT/СЕ05-2014 (а.с. 31-32), оплата за продукт гарантується безвідкличним документарним акредитивом, який відкривається покупцем у банку покупця на користь продавця і підтверджується одним з першокласних банків. Порядок відкриття акредитиву наступний:

- протягом 10 календарних днів з дати підписання контракту сторонами, покупець відкриває акредитив на суму 541000 Євро +/- 10%;

- в строк до 12.06.2014 покупець збільшує суму акредитиву на 524000 Євро +/- 10%.

Сума акредитиву після збільшення складає 1065000 Євро +/- 10%.

На виконання пункту 3 додаткової угоди №1 від 07.06.2014 до контракту від 30.05.2014 №UKT/СЕ05-2014, 06.06.2014 ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" був відкритий документарний акредитив №0606/7175/ІМРА на суму 541000 Євро (а.с. 47-49).

10.06.2014 сума акредитиву була збільшена на 524000 Євро, у зв'язку з чим нова сума акредитиву склала 1065000 Євро (а.с. 45). Строк дії акредитиву - до 31.07.2014.

В інвойсі від 16.06.2014 зазначений вірний номер відкритого акредитиву №0606/7175/ІМРА.

Здійснення остаточної повної оплати позивачем вартості товару документально підтверджується копією платіжного доручення №06LCD024NІ від 01.07.2014 про оплату товару в сумі 1043434,46 Євро та підсумковою випискою по розрахунковому рахунку про списання в оплату товару коштів в сумі 1043434,46 Євро (а.с. 60-61).

Тобто, платіжне доручення №06LCD024NІ від 01.07.2014р. та підсумкова виписка по розрахунковому рахунку, копії яких надавалися позивачем до Південної митниці Міндоходів супровідними листами від 19.09.2014р. вих.№72/07-555и та від 25.09.2014р. №72/05-570и (а.с. 137-138), є належними доказами здійснення ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" фактичної оплати товару в повному обсязі.

Таким чином, посилання Південної митниці Міндоходів на розбіжності в умовах оплати товару не відповідають дійсності, так само як і твердження про відсутність інформації щодо здійснення ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" остаточної оплати вартості товару.

Виходячи з положень частини 3 статті 53 Митного кодексу України та враховуючи відсутність розбіжностей в документах ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" і документальне підтвердження повної оплати вартості товарів, у Південної митниці Міндоходів не було правових підстав приймати відносно ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" спірні рішення про коригування митної вартості таких товарів.

Для здійснення коригування митної вартості метанолу Південною митницею Міндоходів застосований метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Згідно з частинами 3,4 статті 60 Митного кодексу України для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку; ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Вказані обставини безпосередньо впливають на рівень ціни.

З пояснень представника позивача вбачається, що при укладенні контракту від 30.05.2014р. ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" мало намір придбати 1000 тонн метанолу. За таких умов вартість метанолу для товариства становила б 541 Євро за метричну тонну (редакція розділу 5 контракту від 30.05.2014 №UKT/СЕ05-2014 без внесення змін додатковими угодами №1 та №2 до нього). У подальшому, з метою повного завантаження танкеру товариством прийнято рішення про збільшення обсягу поставки до 3000 тонн, у зв'язку з чим вартість поставки метанолу знизилася до 355 Євро за одну метричну тонну.

В рішеннях про коригування митної вартості товару від 19.09.201 №500040403/2014/000013/1 та від 25.09.2014р. №500040403/2014/000014/2 (а.с. 12-13, 16-17) Південною митницею Міндоходів вказано про те, що з метою забезпечення повноти оподаткування товару митним органом проведено аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим - митна декларація від 25.06.52014 №110010000/2014/003477 (метанол) - 0,827 дол. США за кілограм нетто, ніж рівень митної вартості, який заявлено декларантом згідно інвойсу (0,484 дол. США за кілограм нетто).

Само лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів реквізитів раніше оформленої митної декларації з вищим рівнем митної вартості товару не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості. Спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребовування додаткових документів, не може бути підставою для такого витребовування та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Згідно митної декларації від 25.06.52014р. №110010000/2014/003477 та листа ДП "Смоли", адресованого ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" (а.с. 50-52), ДП "Смоли" у період з квітня по червень 2014 року на умовах СРТ м. Дніпродзержинськ імпортувало з Нідерландів одну автоцистерну метанолу в кількості 22,460 тонн за ціною 605 Євро за одну тонну (827 дол. США за тонну).

Представник позивача зазначив те, що значно більший рівень ціни за одну тонну метанолу для ДП "Смоли" пояснюється невеликою партією придбаного останнім товару (22,46 тонн). Поряд з цим, ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" імпортувало з Нідерландів близько 3000 тонн метанолу, у зв'язку з чим постачальником було знижено товариству ціну за одну метричну тонну метанолу до 484 дол. США /355 Євро/. Крім того, транспортування метанолу на користь ДП "Смоли" відбувалося автомобільним транспортом, в той час як метанол на користь ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" транспортувався повністю завантаженим морським танкером, про свідчить наявна у справі транспортна накладна (а.с. 42), що також впливає на рівень ціни за одну тонну метанолу для кожного з підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження обґрунтованості ціни метанолу ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" листом від 04.07.2014 надало Південній митниці Міндоходів інформацію про світові котировки на метанол (а.с. 63).

Так, згідно інформації з офіційного видання "Щотижневий огляд ринку метанолу ММSА" середнє значення цін на метанол в червні 2014 року "спот на умовах FOB" складало 271-276,5 Євро за тонну /368-375 дол. США за тонну/ (а.с. 64-72).

Крім того, з метою проведення цінової експертизи ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" звернулось до Державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків".

Згідно експертного висновку Державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" №11/810 від 18.07.2014 (а.с. 73), контрактна ціна 355 Євро за одну метричну тонну метанолу, налив, на умовах поставки СІF Іллічівськ (Україна) для поставки 2939,103 тонн метанолу не суперечить ринковому рівню цін.

Згідно з частиною 5 статті 60 Митного кодексу України у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Тобто, застосовуючи метод визначення митної вартості за ціною договору щодо аналогічних товарів, Південна митниця Міндоходів мала привести ціну метанолу ДП "Смоли" до аналогічних із позивачем комерційних умов, тобто встановити рівень вартості метанолу у випадку постачання ДП "Смоли" приблизно 3000 тонн та розрахувати вартість транспортування морським танкером, чого відповідачем зроблено не було.

Таким чином, відсутність розбіжностей в документах ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта", документальне підтвердження повної оплати товариством вартості товарів, а також невиконання відповідачем положень статті 60 Митного кодексу України, які встановлюють правила визначення митної вартості за ціною щодо аналогічних товарів та є обов'язковими для застосування в даному випадку, є підставою для скасування рішень про коригування митної вартості товару від 19.09.201 №500040403/2014/000013/1 та від 25.09.2014 №500040403/2014/000014/2.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність винесених рішень про коригування митної вартості товару від 19.09.201 №500040403/2014/000013/1 та від 25.09.2014 № 500040403/2014/000014/2 належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим такі не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. по справі № 816/4151/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 24.02.2015 р.