Справа № 803/191/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. Справа № 876/3021/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Костіва М.В.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року у справі № 803/191/14 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів та про стягнення надмірно сплачених платежів,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Ягодинської митниці Міндоходів (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області (ГУДКСУ у Волинській області) (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02 серпня 2013 року № 205000006/2013/000082/1, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02 серпня 2013 року № 205070000/2013/00115 та стягнення 27 254 грн. 37 коп. надмірно сплачених митних платежів.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року відмовлено позивачу в задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржив позивач ФОП ОСОБА_3, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на підстави наведені в апеляційній скарзі та порушення судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач 1 - Ягодинська митниця Міндоходів в запереченні на апеляційну скаргу вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, судом повно та всебічно досліджені матеріали та наявні докази, і, відповідно винесено об'єктивне та законне рішення згідно вимог ст. 159 КАС України.

Ягодинська митниця Міндоходів будучи повідомленою про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідач 2 - Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області в запереченні на апеляційну скаргу вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Розгляд справи просить проводити без участі їхнього представника.

Заслухавши суддю-доповідача та представника апелянта, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 25 липня 2013 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупець) та компанією "Westfleisch eG" (Вестфляйш, Німеччина) (продавець) було укладено контракт № 40/2013/DE.

Відповідно до умов вказаного договору продавець зобов'язався передати, а покупець прийняти у власність та оплатити товар (заморожене свиняче м'ясо, субпродукти, кістки, інші свинні м'ясопродукти) відповідно до інвойсу на кожну окрему партію товару та який є невід'ємною частиною цього контракту.

Судом встановлено, що 02 серпня 2013 року позивач ввезла на митну територію України, товар - заморожену м'ясну обрізь свиней 70/30 вагою нетто 20 752 кг за ціною 1,58 євро/кг на загальну суму 32 788,16 євро.

Декларантом для митного оформлення вказаного товару були подані на митний пост "Луцьк" Ягодинської митниці Міндоходів наступні документи: контракт № 40/2013/DE від 25 липня 2013 року, рахунок-фактура (інвойс) № DR-103030 від 29 липня 2013 року, МД-2 № 205070000/2013/041086 від 02 серпня 2013 року, декларація митної вартості (ДМВ-1) № 20570000/2013/041086 від 02 серпня 2013 року, міжнародна товаротранспортна накладна CMR № DR-103030 від 29 липня 2013 року, сертифікат про походження товару № А 407136 від 26 липня 2013 року, ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 373253 від 02 серпня 2013 року, сертифікат якості від 29 липня 2013 року, контракт на перевезення товару № 2/2013/PL від 03 січня 2013 року, довідка про транспортні витрати від 02 серпня 2013 року, довідка про нестрахування товару № 292 від 02 серпня 2013 року (а. с. 12-23).

Як вбачається з граф 12, 42, 45 МД-2 № 205070000/2013/041086 від 02 серпня 2013 року декларантом було вказано митну вартість у розмірі 32 788,16 євро, яка є еквівалентом 364 339 грн. 72 коп., що визначена за ціною контракту.

З матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2013 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00115, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 МД-2 вимогам статті 53 МК України; прийняття рішення про визначення митної вартості товару № 205000006/2013/000082/1 від 02 серпня 2013 року.

Так, в картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12,45 ВМД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № 205000006/000082/1 від 02 серпня 2013 року .

Крім цього, в рішенні від 02 серпня 2013 року № 205000006/000082/1 про коригування митної вартості товару митний орган визначив митну вартість товару (обрізь м'ясна (тримінг) 70/30 знежилована без шкіри) за митною декларацією № 205070000/2013/041086 від 02 серпня 2013 року в розмірі 2,0474 євро за 1кг (42 488,60 євро за партію), посилаючись на цінову інформацію ЄАІС Державної митної служби України, при цьому була врахована також цінова інформація митної декларації № 205070000/2013/40089 від 26 липня 2013 року.

Відтак судом встановлено, що різниця між митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною відповідачем-1, становить 0,4674 євро за 1кг, а всього - 8 050,44 євро за партію товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, подані на підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, митним органом у графі "Для відміток митного органу" ДМВ-1 №205070000/2013/041086 було зроблено запис про необхідність надання документів для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: прайс-листа від виробника товару, копії декларації країни відправлення, банківські платіжні документи про оплату товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Разом з тим, декларантом у десятиденний строк витребовувані додаткові документи не надані, в ДМВ-1 від 02 серпня 2013 року уповноваженою особою декларанта зроблено запис про подання документів на протязі 90 днів (а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи 02 серпня 2013 року уповноважена особа позивача подала нову МД-2 № 205070000/2013/041157, вказавши у ній в графах 12, 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведену в інвойсі № DR-103030, розрахунок митних платежів здійснювався, виходячи із митної вартості, визначеної митним органом. Митне оформлення проводилося за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань грошової застави.

Судом встановлено, що грошову заставу в сумі 27 254 грн. 37 коп. позивачем сплачено на депозитний рахунок митного органу (графа B "Подробиці розрахунків" МД-2 від 02 серпня 2013 року № 205070000/2013/041157), а товар, що декларувався, було випущено у вільний обіг.

Крім цього ФОП ОСОБА_3 14 жовтня 2013 року направлено митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: прайс-лист від виробника товару від 24 липня 2013 року, копію декларації країни відправника № MRN13DE64E7 від 29 липня 2013 року, платіжні доручення в іноземній валюті № 1057 від 30 липня 2013 року, № 1063 від 06 серпня 2013 року на оплату товару, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 24 січня 2013 року № 05.03.02-03/2834, лист Державного підприємства "Укрпромзовнішекспертиза" № 4659 від 10 жовтня 2013 року.

Ягодинська митниця Міндоходів листом від 23 жовтня 2013 року № 1/1.2-6/2508 відмовила у визнанні заявленої підприємцем ОСОБА_3 митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Згідно частин першої, другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості (зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування).

Як вірно встановлено судом першої інстанції визначення митної вартості товару, який ввозився в Україну згідно з МД-2 №205070000/2013/041086 від 02 серпня 2013 року, позивачем здійснювалось за основним методом - за ціною договору (контракту) № 40/2013/DE від 29 липня 2013 року.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, врегульовано статтею 58 МК України.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина 4 статті 58 МК України). Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).

З наявного в матеріалах справи рахунку на оплату товару (інвойсу) № DR-103030 від 29 липня 2013 року вбачається, що вартість товару - м'ясна обрізь свиней заморожена (трімінг) 70/30 становить 1,58 євро за 1кг та спосіб оплати товару - 100% передоплата. У прайс-листі продавця від 24 липня 2013 року визначено ціну цього ж товару, яка становить 1,58 євро за 1кг, форма оплати - 100% передоплата.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в платіжному дорученні № 1057 від 30 липня 2013 року в графі "призначення платежу" зазначено, що оплата здійснювалася за заморожене сало, проте предметом поставки є м'ясна обрізь свиней заморожена (трімінг) 70/30. У платіжному дорученні № 1063 від 06 серпня 2013 року в графі "призначення платежу" зазначено, що оплата здійснювалася відповідно до рахунку-проформи від 25 липня 2013 року № 109800/10105, проте в митній декларації від 02 серпня 2013 року зазначається інвойс DR-103030 від 29 липня 2013 року.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження ціни товару та обґрунтування його митної вартості також було надано митному органу лист ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 14 жовтня 2013 року № 4659. Згідно із висновками, викладеними у цьому листі із посиланням на веб-сайти інформаційної мережі Інтернет, ціна на заморожену м'ясну обрізь свиней 70/30 1,58 євро/кг на умовах поставки EXW - Оеr-Еrkеnschwick (Німеччина) відповідає поточній кон'юктурі ринку. Проте, у зазначених спеціалізованих інформаційних джерелах відсутня інформація щодо вартості товару з урахуванням поставок на умовах EXW (Інкотермс 2010).

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Ягодинською митницею Міндоходів обґрунтовано не було взято до уваги цей лист при перевірці визначення митної вартості товару, що ввозився позивачем в Україну на підставі контракту № 40/2013/DE від 29 липня 2013 року.

Відтак судом першої інстанції вірно встановлено, що в наданих декларантом митному органу документах на підтвердження ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за придбаний товар не наведено об'єктивних даних та, крім того, містяться розбіжності.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, поставка товару відбувалась на підставі контракту № 40/2013/DE від 25 липня 2013 року, укладеного між позивачем та компанією "Westfleisch eG" (Вестфляйш, Німеччина). Відповідно до умов вказаного договору поставка товару здійснюється автотранспортом на територію України на умовах Правил Інкотермс-2010, а саме - EXW, FCA.

З матеріалів справи вбачається, що 03 січня 2013 року підприємець ОСОБА_3 (замовник) уклала контракт № 2/2013/PL із фірмою P.P.H.U. "ALBATROS J M Czyz Spolka Jawna" (перевізник) відповідно до умов якого перевізник зобов'язався здійснити перевезення вантажів з території Євросоюзу на територію України. Розділом 2 цього договору визначено, що замовник зобов'язаний, зокрема, забезпечити оперативне навантаження/розвантаження транспортного засобу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції міжнародної товарно-транспортної накладної DR-103030, оформленої 29 липня 2013 року, перевізник - фірма P.P.H.U. "ALBATROS J M Czyz Spolka Jawna" прийняла до виконання замовлення покупця товару (20 752 кг замороженої м'ясної обрізі свиней 70/30) із міста Oer-Erkenschwick (Німечиина) у місто Луцьк (Україна) через митний кордон України (Ягодинська митниця Міндоходів) на умовах поставки EXW Правил Інкотермс 2010.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 02 серпня 2013 року перевізник автомобілем LC23799/LC2906P прибув у пункт пропуску "Ягодин-Дорогуск", уповноважена особа позивача розпочала митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України. На аркуші № 2 ДМВ № 205070000/2013/041086 від 02 серпня 2013 року в графі 21 "витрати на навантаження, вивантаження, обробку" декларантом зазначена сума 0,0000 грн.

З довідки компанії-перевізника - фірми P.P.H.U. "ALBATROS J M Czyz Spolka Jawna" про вартість послуг згідно з базисом поставки - Oer-Erkenschwick від 02 серпня 2013 року вартість навантаження становить 0,00 євро, вартість транспортування до митного органу України - 1 650 євро; страхування товару не проводилось.

З врахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що відповідач при прийняті оскаржуваного рішення дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем було заявлено неповні відомості щодо митної вартості товару, оскільки не було надано жодних документів, що підтверджують та визначають числове значення такої складової митної вартості як витрати на навантаження, адже умови поставки ЕХW (Інкотермс 2010) не передбачають витрат на навантаження, окрім випадів передбачених договором. Контрактом позивача та його постачальника № 40/2013/DE від 29 липня 2013 року витрати останнього на завантаження не передбачені. Водночас згідно із довідкою фірми-перевізника відсутні відомості щодо витрат на навантаження товару, а пунктом 2.2.2 контракту на перевезення вантажів 03 січня 2013 року, передбачено, що замовник зобов'язується завантажити і розвантажити транспортний засіб.

Відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем обґрунтовано, було відмовлено у митному оформлені товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки подані документи на підтвердження митної вартості товару містили розбіжності, а також позивачем до митної вартості товарів витрати на навантаження не включались у зв'язку з чим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було занижено митну вартість товарів, що переміщувались через митний кордон України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, застосуванню другорядного методу передувала процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Так, в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 02 серпня 2013 року відповідачем-1 обгрунтовані підстави неможливості застосування наступних методів визначення митної вартості: методу 2а (стаття 59 МК України) і методу 2б (стаття 60 МК України) - з причин відсутності у митного органу і декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методів 2в (стаття 62 МК України) і 2г (стаття 63 МК України) - з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

Як вірно встановлено судом першої інстанції при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією від 02 серпня 2013 року № 205070000/2013/041086 Ягодинською митницею Міндоходів було використано цінову інформацію ЄАІС Державної митної служби України і встановлено, що митна вартість товару "м'ясо свійських свиней обвалене морожене, обрізь м'ясна (тримінг) 70/30 знежилована, без шкіри" має становити 2,0474 євро/кг, а також була врахована цінова інформація митної декларації від 26 липня 2013 року № 205070000/2013/040089.

З врахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що з врахуванням встановлених обставин у справі та наданих сторонам доказів, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, рішення про коригування митної вартості є законними, при їх прийнятті митний орган діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому судом першої інстанції правильно відмовлено в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року у справі № 809/191/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

М.В.Костів

Повний текст ухвали складений 12.02.2015 року