Справа № 447/2391/14-а
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/447/6/15 Справа № 447/2391/14-а
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

17.02.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого -судді Головатий А. П.,

при секретарі Венгер Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Львівської області, Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області, Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання неправомірними і скасування рішень Миколаївської міської ради Львівської області №1203/4 від 27.12.2013 року і №1062/5 від 23.09.2013 року, визнання недійсними свідоцтва на право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_5, і по АДРЕСА_4, скасування державної реєстрації речових прав на ці земельні ділянки, визнання недійсною державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_4, і скасування її кадастрового номера :01:015:0485, визнання недійсною державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0764 га за адресою АДРЕСА_5, і скасування її кадастрового номера :01:015:0494,-

в с т а н о в и в :

11.08.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовом до Миколаївської міської ради, Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області, Реєстраційної служби Миколаївського РУЮ у Львівській області, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання неправомірними і скасування рішень Миколаївської міської ради № 1203/4 від 27.12.2013 року та № 1062/5 від 23.09.2013 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_4 м. Миколаїв, скасування державної реєстрації речових прав на ці земельні ділянки, визнання недійсною державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_4 і скасування її кадастрового номера :01:015:0485, визнання недійсною державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0764 га за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_5 та скасування її кадастрового номера :01:015:0494. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки в АДРЕСА_8. Отримавши всі дозволи та погодження він почав будівництво житлового будинку, знаючи, що заїзд буде з вул.Кузнєцова, відповідно до будівельного паспорта на забудову.

Миколаївська міська рада прийняла рішення "Про впорядкування вулиць м. Миколаєва", яким було дано дозвіл на ліквідацію вулиці Кузнєцова в м. Миколаєві, яка розміщена між вулицями Сагайдачного та Болоня. Дане рішення було прийняте за ініціативи та в інтересах громадян: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8

В результаті прийнятого Миколаївською міською радою рішення та самовільного захоплення частини колишньої вул. Кузнєцова його сусідами, він був позбавлений нормативного проїзду до своєї присадибної ділянки, передбаченого будівельним паспортом на забудову.

Звернувшись до Миколаївської міської ради із заявою про скасування її рішення "Про впорядкування вулиць м. Миколаєва", усунення перешкод в користуванні проїздом, він отримав відповідь, що скасування рішення не можливе, оскільки цей спір є питанням розгляду в суді апеляційної інстанції.

Позивач вважає незаконним рішення в частині передачі в приватну власність 3/4 частини земельної ділянки площею 0.1000 га по АДРЕСА_4, ОСОБА_8

Рішення № 1203/4 Миколаївської міської ради від 27.12.2013 р. про передачу земельних ділянок площею 0.0764 га по АДРЕСА_5, в приватну власність ОСОБА_7 теж вважає незаконним, оскільки таке приймалось в період, коли рішення Миколаївської міської ради від 30.08.2011 р. № 310 "Про впорядкування вулиць м. Миколаєва" оскаржувались в апеляційній інстанції, а Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області не мало права проводити державний реєстр спірних і оскаржуваних в суді земель, а саме надавати кадастровий номер цим землям, надавати витяги з Державного земельного кадастру приватному підприємству "Кадастр-М."

Також вважає, що Реєстраційна служба Миколаївського районного управління юстиції не мала права здійснювати державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та видавати їм свідоцтво на право власності.

В оскаржуваних рішеннях Миколаївська міська рада затвердила ОСОБА_8 і ОСОБА_7 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згоди на встановлення меж для приватизації земельних ділянок ОСОБА_8 і ОСОБА_7 він не давав, бо між ними був земельний спір. Миколаївська міська рада прийняла рішення про затвердження акту обстеження суміжних ділянок без його підпису і без його участі на засіданні сесії, де приймались ці рішення.

Вважає, що Миколаївська міська рада не інформувала його про розгляд земельного спору, де він був зацікавленою особою і не надала рішення по цьому питання. Про це рішення він дізнався під час розгляду земельного спору в судах.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Миколаївської міської ради Львівської області в судове засіданні не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача реєстраційної служби Миколаївського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заперечення, згідно якого вбачається наступне. 27 вересня 2013 року в реєстраційну службу Миколаївського районного управління юстиції звернулись ОСОБА_8 та ОСОБА_12 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки по АДРЕСА_4 в м. Миколаїв Миколаївського району Львівської області. Разом із заявою ними було подано усі необхідні документи, зокрема рішення Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області №1062/5 від 23.09.2013 року про передачу земельної ділянки у приватну власність. 13 січня 2014 року в реєстраційну службу Миколаївського районного управління юстиції звернулась ОСОБА_7 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки по АДРЕСА_5 в м. Миколаїв Миколаївського району Львівської області. Разом із заявою нею подано усі необхідні документи, зокрема рішення Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області №1203/4 від 27.12.2013 року про передачу земельної ділянки у приватну власність.

Розглядаючи заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які подані вищезгаданими особами та документи щодо земельних ділянок по АДРЕСА_4, та по АДРЕСА_5 державний реєстратор прав на нерухоме майно Вовк Наталія Володимирівна прийняла правомірні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №6805174 від 15.10.2013 року та №9932182 від 15.01.2014 року.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено вичерпний та чіткий перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Жодна з підстав визначених цією статтею не могла бути застосована для прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо земельних ділянок по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_5.

Окрім того п.4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказано, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав не передбачених цим Законом, заборонена.

Беручи до уваги вищенаведене, та те що жодних прав та інтересів позивача по дані справі, Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції не порушено, просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову за безпідставністю.

Представник третьої особи ОСОБА_9 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити, з підстав викладених у поясненнях суть яких зводиться до наступного. ОСОБА_9 є сусідкою ОСОБА_8. Їх земельні ділянки межують. 23.09.2013 р. Миколаївська міська рада своїм рішення № 1062/5 затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) гр.ОСОБА_8.(3/4 частини) і гр. ОСОБА_12.(1/4 частини) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, і споруд по АДРЕСА_4 і передала їм земельну ділянку безоплатно у спільну часткову приватну власність. Її брат ОСОБА_1, так само як і вона, не знав про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_8.і ОСОБА_12 і не погоджував межі. Щож стосується проїзду, то такий вона надала своєму братові в тимчасове користування до завершення будівництва. Вона завершила будівництво свого житлового будинку і в 2013 р. ліквідувала тимчасовий проїзд - встановивши огорожу з цегли.

Вважає рішення Миколаївської міської ради № 1062/5 від 23.09.2013 р., свідоцтво на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку 3/4 частини від площі 0.1000 га по АДРЕСА_4 в м. Миколаєві Львівської області, державну реєстрацію прав на цю земельну ділянку, свідоцтво на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0.0764 га по АДРЕСА_5, а також державну реєстрацію прав на цю земельну ділянку незаконними та просить такі скасувати.

Представник третьої особи управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області Каліновський В.С. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні такого відмовити, оскільки вважає, що такі є законними та прийняті відповідно до норм законодавства.

Представник третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні такого відмовити, покликаючись на те, що рішення, що оскаржуються є законними і скасуванню не підлягають. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_8 - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні такого відмовити, оскільки такі є законними та прийняті відповідно до норм законодавства.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно державного акта на право приватної власності на землю виданого 27.09.1997 року за №265, ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 012 гектарів, що розташована на території АДРЕСА_6. Заїзд згідно даного акту на цю земельну ділянку є зі сторони ділянки ОСОБА_9.(спільний).

Як вбачається з державного акта на право приватної власності на землю №350, виданого 29.08.1996 року ОСОБА_9 передано у власність земельну ділянку площею 0,124 гектарів, що розташована на території АДРЕСА_1. Заїзд на цю ділянку є спільним з ОСОБА_1 і проходить вздовж по ділянці ОСОБА_9

Отже безпідставними є покликанння позивача та той факт, що у нього відсутній заїзд до його земельної ділянки.

Актом обстеження суміжних земельних ділянок в АДРЕСА_2 від 25.12.2012 року у складі комісії: І.Нетажак - депутата міської ради, В.Іщак -депутата міської ради, І.Данчевського - депутата міської ради, І.Ривко - спеціаліста міської ради, землевпорядника, встановлено, що ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 0,1200 га, з них 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і 0,0200 га для ведення садівництва. ( державний акт на право приватної власності на землю від 27.02.1997 року). У державному акті вказана запроектована вулиця, яка повинна була розташовуватися між вулицями Сагайдачного та Болоня, проте фактично не прокладена по даний час. Згідно опитування сусідів, проведених комісією, сусіди заперечують проти прокладення нової вулиці за рахунок їхніх присадибних територій. Земельна ділянка по АДРЕСА_7 також є приватизованою. Дана територія складається з двох частин, оскільки її вздовж перетинає спільний заїзд шириною 3,0 м. до земельної ділянки ОСОБА_1, вказаний як тимчасовий. Земельна ділянка не ОСОБА_1 не обгороджена, проте на межі між нею та суміжною земельною ділянкою знаходяться бетонні стовпи, межові знаки встановлені давно. Зауважень до існуючої межі між сусідами у комісії не виникало. У зв'язку з вищенаведеним комісія вважає, що претензії ОСОБА_1 щодо межі земельної ділянки визнано безпідставними.

Актом обстеження суміжних земельних ділянок в АДРЕСА_3 від 25.12.2012 року у складі комісії: І.Нетажак - депутата міської ради, В.Іщак -депутата міської ради, І.Данчевського - депутата міської ради, І.Ривко - спеціаліста міської ради, землевпорядника, встановлено, що ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 0,1200 га, з них 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і 0,0200 га для ведення садівництва. ( державний акт на право приватної власності на землю від 27.02.1997 року). У державному акті вказана запроектована вулиця, яка повинна була розташовуватися між вулицями Сагайдачного та Болоня, проте фактично не прокладена по даний час. Згідно опитування сусідів, проведених комісією, сусіди заперечують проти прокладення нової вулиці за рахунок їхніх присадибних територій. Земельна ділянка по АДРЕСА_7 також є приватизованою. Дана територія складається з двох частин, оскільки її вздовж перетинає спільний заїзд шириною 3,0 м. до земельної ділянки ОСОБА_1, вказаний як тимчасовий. Земельна ділянка не ОСОБА_1 не обгороджена, проте на межі між нею та суміжною земельною ділянкою знаходяться бетонні стовпи, межові знаки встановлені давно. Зауважень до існуючої межі між сусідами у комісії не виникало. У зв'язку з вищенаведеним комісія вважає, що претензії ОСОБА_1 і ОСОБА_9 щодо межі земельної ділянки визнано безпідставними.

23.09.2013 року Миколаївською міською радою було прийнято рішення №1062/5 згідно якого затверджено ОСОБА_8 (3/4 частини) і ОСОБА_12 (1/4 частину) технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :01:015:0485) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4 в м.Миколаєві та передано ОСОБА_8 (3/4 частини) і ОСОБА_12 (1/4 частину) безоплатно у спільну часткову приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер :01:015:0485) площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4 в м.Миколаєві.

Згідно рішення №1203/4 від 27.12.2013 року Миколаївської міської ради Львівської області, затверджено ОСОБА_7 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,0764 га (кадастровий номер :01:015:0494) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_5 в м.Миколаєві, уточнивши площу земельної ділянки ОСОБА_7, яка знаходиться по АДРЕСА_5 в м.Миколаєві, змінивши її з 0,0502 га на 0,0764 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за результатами кадастрової зйомки території та передано ОСОБА_7 безоплатно у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер :01:015:0494) площею 0,0764 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_5 в м.Миколаєві.

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності нерухомого майна, ОСОБА_7 є власником житлового будинку по АДРЕСА_5 Миколаївського району Львівської області.

Згідно технічної документації від 14.08.2013 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 приватним підприємством "Кадастр-М, було встановлено та узгоджено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Відповідно до технічної документації від 18.12.2013 року ОСОБА_7 приватним підприємством "Кадастр-М, було встановлено та узгоджено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. По-перше, земельна ділянка, нібито, виділена під вулицю Кузнецова, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України 1990 року за своїм цільовим призначення належить до земель транспорту. Крім цього, згідно ст. 69 Земельного кодексу України 1990 року, землями транспорту, зв'язку та іншого призначення визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного, автомобільного, морського, внутрішнього водного, повітряного та трубопровідного транспорту, а також підприємствам і організаціям, що здійснюють експлуатацію ліній електропередачі та зв'язку.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України 1990 року віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення. При цьому, за нормою ст. 17 Земельного кодексу України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Як вбачається з листа органу місцевого самоврядування - Миколаївської міської ради від 29.09.2014 р. № 02-12/1680, згідно якого зазначається, що будь-яких рішень Миколаївською міською радою, виконавчим комітетом міської ради з приводу відведення земельної ділянки під будівництво вул. Кузнецова у м. Миколаєві не приймалось.

Механізм та строки проведення державної експертизи містобудівної документації визначає «Порядок проведення державної експертизи містобудівної документації», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 522.

Склад та зміст вихідних даних для проектування об'єктів містобудування і механізм їхнього надання визначається «Порядком надання вихідних даних для проектування об'єктів містобудування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 489.

Механізм фінансування капітального будівництва за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення цільового та ефективного використання державних коштів визначає «Порядок державного фінансування капітального будівництва», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1764.

Проектно-кошторисна документація та титул будови затверджується відповідно до «Порядку затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва та проведення їхньої державної експертизи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 р. № 1269, та «Порядку затвердження титулів будов (об'єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств державної власності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 1997 р. № 995.

Закупівля товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти здійснюється відповідно до «Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2008 року № 921.

Договори підряду в капітальному будівництві укладаються і виконуються в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 року № 668.

Крім того, законодавством передбачені різні шляхи фінансування будівництва автомобільних доріг.

Згідно листа від 29.09.2014 р. № 02-12/1680 головний розпорядник бюджетних коштів місцевого рівня - Миколаївська міська рада вказує, що кошти на будівництво в тому числі виготовлення проектно-кошторисної документації вулиці Кузнецова - не виділялись.

Згідно ст. 21 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року - Автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами.

Відповідно до норми ч.1 ст.1 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

Крім цього, з "Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 17 серпня 2000 року № 507, вулиці та дороги належать до інженерних споруд.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про планування і забудову територій", для отримання дозволу на виконання будівельних робіт у органі Держархбудінспекції, в усіх випадках формально необхідно оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку та зареєструвати відповідне право (отримати державний акт на право власності або постійного користування, укласти договір оренди землі чи договір суперфіцію).

Споруди транспортної інфраструктури, зокрема вулиці і дороги міст та інших населених пунктів, підпадають під визначення об'єктів містобудування (ст. З Закону України "Про основи містобудування") та об'єктів архітектури (ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність». їх будівництво має проводитись на основі погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва", затверджених наказом Держбуду від 20 січня 2004 року № 8. Завершені будівництвом вулиці та дороги (об'єкти будівництва) підлягають прийняттю в експлуатацію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 534, якою затверджений «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» в новій редакції, із оформленням свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації.

До складу вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, згідно зі ст. 18 Закону "Про автомобільні дороги", входять: проїзна частина, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі. До їх складу слід також відносити: мости, шляхопроводи, естакади, пішохідні переходи та інші подібні споруди.

Як вказується у державних будівельних нормах (ДБН В.2.3-5-2001 та ін.), такі дороги (вулиці) складаються з земляного полотна, дорожнього одягу капітального типу (цементобетонні монолітні, збірні залізобетонні, асфальтобетонні покриття тощо), інших конструкцій, а їх будівництво може бути пов'язане із достатньо суттєвим заглибленням у ґрунт. Наближує автомобільні дороги до поняття нерухомості також те, що вони підлягають інвентаризації та паспортизації (тобто є речами, визначеними індивідуальними ознаками) і прийняттю в експлуатацію.

Планування і забудова міських і сільських поселень», визначає, що ширина смуги руху житлових вулиць і доріг місцевого значення повинна становити 3,5 метри - п. 7.27 ДБН 360-92.

Відповідно до ст. 39 Земельного Кодексу України «використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм».

Згідно ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» «генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років.

Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту».

Згідно повідомлення міської ради від 29.09.2014р. № 02-12/1680 містобудівною документацією, зокрема Генеральним планом м. Миколаєва вул. Кузнецова не передбачено.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги будівельним паспортом 1988 року.

У відповідності ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 №103 затверджено «Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки».

Внесення змін до будівельного паспорта здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку та на умовах, визначених для його отримання.

За положенням ч.1 ст.71 КАС України "Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу."

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не вказав - якого призначення та до якої категорії вулиць і доріг відноситься вулиця Кузнецова, відноситься вона до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва чи знаходиться у віданні відповідної дорожньо-експлуатаційної організації, яка її ширина, чи передбачена вулиця Кузнецова в м. Миколаєві генеральним планом забудови населеного пункту та іншою містобудівною документацією, під будівництво вулиці Кузнецова - земельної ділянки не виділялось, - проектно-кошторисної документації не виготовлялось (державної експертизи такої документації не проведено), - бюджетні кошти не виділялись - договорів підряду на будівництво не укладалися, роботи з будівництва не виконувались - закінчена будівництвом в експлуатацію не приймалась, - це свідчить про те, що жодної вулиці Кузнецова у м. Миколаєві не існує. Це є юридичним фактом, який неоспорений.

Що стосується обгрунтування позивача про те, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 не узгоджено межі наданих їм земельних ділянок, о такі є необгрунтованим та спростовуються наступним.

Як вбачається з технічної документації щодо встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку ОСОБА_7 (кадастрова справа), а саме а.с. №15 наявне рішення Миколаївської міської ради Львівської області №877 від 28.12.2012 року, яким затверджено акт суміжних земельних ділянок в АДРЕСА_2 від 25.12.2012 року. Таке рішення ніким не оскаржено та на момент розгляду даної справи є чинним, а отже межі земельної ділянки є узгодженими.

Як вбачається з технічної документації щодо встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (кадастрова справа), а саме а.с. №15 наявне рішення Миколаївської міської ради Львівської області №877/1 від 28.12.2012 року, яким затверджено акт суміжних земельних ділянок в АДРЕСА_3 від 25.12.2012 року. Таке рішення ніким не оскаржено та на момент розгляду даної справи є чинним, а отже межі земельної ділянки є узгодженими.

Що ж стосується вимог позивача в частині скасування надання кадастрового номера та надання витягів з Державного земельного кадастру приватному підприємству "Кадастр-М." то такі задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено вичерпний та чіткий перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Жодна з підстав визначених цією статтею не могла бути застосована для прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо земельних ділянок по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_5.

Окрім того п.4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказано, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав не передбачених цим Законом, заборонена, у зв'язку з чим, жодних прав та інтересів позивача по дані справі, Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Вовк Н.В. не порушено.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи подані суду докази та заперечення, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення Миколаївської міської ради Львівської області про надання в приватну власність земельних ділянок ОСОБА_7, № 1203/4 від 27.12.2013 року, рішення Миколаївської міської ради Львівської області про надання в приватну власність земельних ділянок ОСОБА_8 скасуванню не підлягають, оскільки прийняті з дотриманням норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Головатий А. П.