Справа № 804/6215/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 рокусправа № 804/6215/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮжСтанкоМаш" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення відповідача про відмову у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮжСтанкоМаш» висновку щодо продовження строків розрахунків за контрактом № 107/13 від 03.12.2013 року, укладеного з «Dardi internatoinal LTD» (Китай), що оформлені листами № 4122-09/168 від 11.03.2014 року та № 4122-09/264 від 01.04.2014 року.

Зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати ТОВ «ЮжСтанкоМаш» висновок щодо продовження строків розрахунків за контрактом № 107/13 від 03.12.2013 року, який укладено між позивачем та міжнародною корпорацією «Dardi internatoinal LTD» (Китай), терміном з 24.02.2014 року по 27.10.2014 року.

Постанову суду мотивовано тим, що перелік документів, визначений у пункті 4 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, є вичерпним, і передбачає подання копії договору, в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів, без урахування строків його дії, строків поставки, наявності додаткових угод, додатків тощо.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої Міністерство економічного розвитку і торгівлі України просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутність або неналежність обґрунтування необхідності продовження встановленого строку на певний період є порушенням вимог пункту 4 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що виходячи з пункту 9 цього ж порядку є підставою для відмови у видачі висновку. Позивач під час звернення до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України не зазначив жодної підстави для продовження строку розрахунку. Крім того, законодавством не визначено критерії обґрунтування необхідності продовження законодавчо встановленого строку, а отже дане питання є дискреційними повноваженнями, яке Міністерство економічного розвитку і торгівлі України вирішує на власний розсуд.

В запереченнях проти апеляційної скарги зазначено, що відмовляючи у видачі позивачу висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями відповідач зазначив, що в наданому пакеті документів відсутні додатки, передбачені п. 4.1. Контракту від 03.12.2013 року та відомості щодо початку строку поставки обладнання. Проте, пунктом 1 контракту передбачено, що додатком до даного контракту є рахунок-фактура, який містився у наданому пакеті документів. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання представник відповідача (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні заперечення проти апеляційної скарги підтримав, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому скасуванню не підлягає.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.12.2013 року між позивачем та міжнародною корпорацією «Dardi internatoinal LTD» (Китай) укладено контракт № 107/13 (далі - контракт), у відповідності до умов якого міжнародна корпорація «Dardi internatoinal LTD» (Китай) зобов'язувалась поставити позивачу товар, який вказано у рахунках - фактурах, а позивач зобов'язувався його оплатити. У пункті 4.1 контракту зазначено, що строк поставки товару та початок цього строку встановлюється у додатках до контракту. При цьому пунктом 1 контракту встановлено, що рахунки-фактури є додатками до контракту та є невід'ємною його частиною.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 31 від 17.02.2014 року (отримано відповідачем 24.02.2014 року), та просив продовжити встановлені строки розрахунків за контрактом до 02.09.2014 року, зазначив, що у відповідності до умов контракту строк поставки обладнання становить 195 днів з моменту отримання попередньої оплати, термін доставки товару та очищення для експорту складає 60 днів, що разом становить більше 180 днів. Попередня оплата здійснена позивачем 06.12.2013 року у розмірі 30%. До вказаного листа позивачем додано копію контракту та копію платіжного доручення.

Відповідач, листом від 11.03.2014 року № 4122-09/168, відмовив у видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за контрактом, оскільки позивачем не надано додатків до контракту, у поданих позивачем документах відсутній строк постачання обладнання. У вказаному листі відповідач запропонував позивачу усунути недоліки.

Позивач, продовжуючи листування, направив відповідачу листа від 14.03.2014 року № 59, у якому у якому просив продовжити встановлені строки розрахунків за контрактом вже до 27.10.2014 року замість 02.09.2014 року, оскільки термін постачання обладнання за контрактом збільшився до 250 днів з моменту попередньої оплати 30%, яка здійснена позивачем 06.12.2013 року. До вказаного листа позивачем додано додатки до контракту (рахунки-фактури (інвойси).

Натомість, відповідач направив позивачу листа від 01.04.2014 року № 4122-09/264, у якому відмовив у видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за контрактом, оскільки позивачем не надано обґрунтування необхідності продовження встановленого строку розрахунків за контрактом у листі-зверненні. У вказаному листі відповідач запропонував позивачу усунути недоліки.

Колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції до даних правовідносин правильно застосовані норми Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в редакції на час спірних правовідносин), Положення про порядок видачі висновків щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженим наказом Міністерства економіки України № 15 від 18 січня 2008 року та постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року № 1409, якою затверджено Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (в редакції на час спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення (стаття 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»).

Порядок розгляду Мінекономрозвитку України документів, необхідних для отримання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - висновок), а також підстави для відмови у його видачі регулюється Положенням про порядок видачі висновків щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - Положення), затвердженим наказом Міністерства економіки України № 15 від 18 січня 2008 року та постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року №1409, якою затверджено Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - Порядок).

Пункт 5 зазначеного Положення визначає, що для отримання висновку резиденти подають Мінекономрозвитку України документи, визначені пунктом 4 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року № 1409. Якщо резидент звертається за висновком щодо чергового платежу (поставки товарів, виконання робіт, надання послуг) за зовнішньоекономічним договором (контрактом), за яким раніше вже надавалися висновки, то він подає до Мінекономрозвитку України лише документи, що стосуються цього платежу.

Пунктами 4, 5, 7, 9, 10 Порядку встановлено, що для одержання висновку резидент подає Мінекономіки такі документи: 1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період; 2) засвідчені в установленому порядку копії: зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українській мові; документи, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг). Датою подання документів, на підставі яких видається висновок, вважається дата їх реєстрації в Мінекономіки. Строк продовження розрахунків не може починатися раніше дат реєстрації в Мінекономрозвитку зазначених документів.

Мінекономіки розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави. У видачі висновку може бути відмовлено в разі: 1) подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію; 2) невідповідності поданих резидентом документів законодавству.

Перелік документів, визначений у пункті 4 зазначеного Порядку, є вичерпним, і передбачає подання копії договору, в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів, без урахування строків його дії, строків поставки, наявності додаткових угод, додатків тощо.

У матеріалах справи наявний додаток до контракту (рахунок-фактура) від 03.12.2013 року 13W075, у якому вказано строк поставки 250 днів, строк платежу 30 % попередня оплата та 70 % оплата перед відвантаженням. Також у матеріалах справи наявний лист міжнародної корпорації «Dardi internatoinal LTD» (Китай) від 03.12.2013 року 13W075, у якому вказується про те, що строк виготовлення обладнання за додатком до контракту (рахунком-фактурою) від 03.12.2013 року 13W075 становить 250 днів. Початок строку - дата здійснення оплати 30%. Даний лист є невід'ємною частиною контракту. Всі строки вказані раніше не беруться до уваги.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що, листи-звернення позивача від 17.02.2014 року № 31 та від 14.03.2014 року № 59 містять дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період.

Разом з тим Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 року № 1409 містить вичерпний перелік підстав для відмови у видачі висновку, до яких не віднесено недостатнє, на думку відповідача, обґрунтування у листі-зверненні необхідності продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями або ненадання додатків до зовнішньоекономічного контракту.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції жодних законних підстав для відмови у видачі висновку відповідачем не зазначено та в суді не доведено, натомість вимоги позивача про скасування оскаржуваних рішень, що оформлені у вигляді листів № 4122-09/168 від 11.03.2014 року та № 4122-09/264 від 01.04.2014 року, ґрунтуються на нормах права, тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що аналогічну позицію стосовно відсутності у заявника обов'язку надавати додаткові угоди, додатки до договору (контракту) займає і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.11.2013 року.

Отже, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, повно та всебічно дослідив матеріали та обставини справи, правильно встановив характер спірних правовідносин і для їх вирішення правильно застосував норми матеріального права. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮжСтанкоМаш" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна