Справа № 826/19323/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "КЕРШЕР" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "КЕРШЕР" до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Спільне українсько-німецьке товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "КЕРШЕР" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування розпорядження №10 від 08.10.2014 р. по справі № 02/32-14 в частині визнання позивача таким, що в період 2012 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку роздрібної торгівлі дизельним пальним в територіальних (географічних) межах м. Запоріжжя з прилеглими населеними пунктами на відстані до 10 кілометрів (сіл Сонячне, Балабіно, Бабурка).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

На вказану постанову Спільне українсько-німецьке товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "КЕРШЕР" подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, Запорізьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України від 08.10.2014 р. прийнято Розпорядження №10 по справі №02/32-14, яким визнано, що Спільне українсько-німецьке товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "КЕРШЕР", ТОВ «Золотий Екватор», ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» та ПАТ «Укрнафта» за підсумками діяльності у 2012 році займають монопольне (домінуюче) становище на ринку роздрібної торгівлі дизельним пальним в територіальних (географічних) межах м. Запоріжжя з прилеглими населеними пунктами на відстані до 10 кілометрів (сіл Сонячне, Балабіно, Бабурка).

За результатами зазначеного дослідження встановлено, що в територіальних (географічних) межах м. Запоріжжя з прилеглими населеними пунктами на відстані до 10 кілометрів (сіл Сонячне, Балабіно, Бабурка):

- на ринку роздрібної торгівлі високооктановими бензинами (А-95, А- 98 та/або їх аналоги) діяли ТОВ «Альянс Холдинг», ТОВ «Золотий Екватор», ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп», ТОВ «Керщер» та ПАТ «Укрнафта» з сукупною часткою 87% за підсумками дільності у 2012 році.

- на ринку роздрібної торгівлі дизельним пальним діяли ТОВ «Золотий Екватор», ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп», ТОВ «Керщер» та ПАТ «Укрнафта» з сукупною часткою 84% за підсумками дільності у 2012 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Антимонопольний комітет України» адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження, зокрема проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання, може включати в себе дії, які передбачені пунктом 2.1 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за №317/6605.

При цьому етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо (пункт 2.2 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Дане розпорядження тільки фіксує становище позивача та не покладає на нього будь-яких обов'язків. Визначення монопольного становища належить до виняткової компетенції органів антимонопольного комітету та є способом реалізації покладених на них законодавством владних управлінських функцій у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Перелік порушень законодавства про захист економічної конкуренції визначено ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». З вказаної норми вбачається, що лише зловживання монопольним (домінуючим) становищем може потягнути за собою відповідальність. В оскаржуваному розпорядженні не наведено фактів щодо зловживання позивачем монопольним (домінуючим) становищем.

Крім того, оскаржуване розпорядження жодним чином не порушує прав та інтересів позивача не породжує будь-яких юридичних наслідків, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, а тому апеляційну скаргу Спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "КЕРШЕР" необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "КЕРШЕР" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 24.02.2015 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.