Справа № П/811/4042/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року Справа № П/811/4042/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Априкот плюс"

про застосування арешту коштів на рахунку платника податків.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулася Новоукраїнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Априкот плюс" (далі - відповідач) про застосування арешту коштів на рахунках платника податків - ТОВ „Априкот плюс".

Позов ґрунтується на тому, що відповідач має узгоджені та не сплачені суми податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 2397,73 грн. Оскільки у ТОВ „Априкот плюс" відсутнє майно, що може бути джерелом погашення податкового боргу, контролюючий орган просить накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, які знаходяться у банку.

У судове засідання представник позивача не прибув, натомість надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.44).

Відповідач в судове засідання не прибув та своїм правом на надання письмових заперечень не скористався, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.43).

Згідно з положенням частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами у порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження на основі наявних у ній матеріалів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковим кодексом України визначено особливий порядок накладення адміністративного арешту на кошти на рахунку платника податків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Априкот плюс" з 04 лютого 1999 року зареєстроване як юридична особа та з того часу перебуває на обліку платників податків у Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції.

Внаслідок невиконання узгоджених податкових зобов'язань, у відповідача утворилася заборгованість перед Державним бюджетом України з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 2397,73 грн.

Так, податковий борг складається із податкового зобов'язання, самостійно визначеного ТОВ "Априкот плюс" згідно податкової декларації з орендної плати за земельні ділянки від 26 січня 2011 року та податкового зобов'язання, донарахованого відповідачеві контролюючим органом відповідно податкового повідомлення-рішення № від 14 лютого 2014 року (а.с.8-10)

При цьому з матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача направлялася податкова вимога від 31 січня 2012 року №4 (а.с.21).

З огляду на відсутність у відповідача майна, на яке може бути накладено стягнення в рахунок погашення цього податкового боргу, позивач, посилаючись на підпункт 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України наголошено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6. статті 94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Водночас, умовою застосування підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивачем з метою встановлення у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, направлені запити до державних органів реєстрації.

Так, відповідно до листа Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області від 24 червня 2014 року №7/74-210 за підприємством відповідача на праві власності сільськогосподарська техніка не обліковується (а.с.22);

Натомість, відповідно до листа УДАІ УМВС України у Кіровоградській області від 20 червня 2014 року №583, згідно національної автоматизованої інформаційної системи департаменту ДАІ за підприємством відповідача наявна інформація про реєстрацію автотранспортних засобів, зокрема: напівпричепа ТАПЗ 755, номерний знак 11759 ОН та автомобіля марки ЗИЛ 157 К, номерний знак 12512 ОН (а.с.23).

Викладене, на думку суду, свідчить про те, що податковий орган у повному обсязі не реалізував повноваження, визначене статтею 88 Податкового кодексу України та не дотримався порядку вжиття заходів погашення податкового боргу, визначеного Податковим кодексом України. За таких умов, підстави для застосування судом арешту коштів на рахунку платника податків, відсутні.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому судові витрати стягненню з Державного бюджету на користь відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук