Справа № 806/4992/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"18" лютого 2015 р. Справа № 806/4992/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Сидорук М.М. ,

за участю сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до управління державної міграційної служби України в Житомирській області, Коростишівського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Житомирській області, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову про зобов'язання управління державної міграційної служби України в Житомирській області, Коростишівського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Житомирській області вчинити дії щодо зняття з реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю будинку як місця проживання фізичних осіб.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звертався до управління Державної міграційної служби України у Житомирській області та Коростишівського районного сектора УДМСУ із заявами про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з тим, що вказаний будинок не придатний для проживання. Посилався на набрання чинності рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2014 року у справі №280/2330/13-ц, в якому зазначено, що будинок за адресою: АДРЕСА_2, в натурі не існує та був повністю зруйнований.

У відповідь на вказані звернення відповідачі зазначили про відсутність підстав для зняття з реєстрації ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та запропонували позивачу звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV (далі - Закон №1382-ІV) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Згідно із пунктом 3.1 Порядку реєстрації місця проживання фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Вищевказані правові норми визначають вичерпний перелік підстав для зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи.

Відповідно до вимог ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Позиваючись до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, позивач вважав, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання їх рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 за участю третьої особи ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування будинком шляхом підключення будинку до електропостачання, приведення будинку у відповідність до встановлених санітарних та технічних норм, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні житлом, де зазначено, що будинок за адресою: АДРЕСА_2, в натурі не існує та був повністю зруйнований.

Однак, як убачається зі змісту вказаного рішення питання позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням чи про виселення ОСОБА_5 і ОСОБА_4 з житла у цій справі не вирішувалося. А вирішено воно було рішеннями апеляційного суду Житомирської області від 10.02.2011 р. та від 07.10.2013 р., якими було відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у задоволені позовів про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування спірним будинком по АДРЕСА_2.

Відтак, суд першої інстанції вірно зазначив, що вищевказані судові рішення не можуть бути підставою для зняття з реєстрації місця проживання цих осіб.

Саме по собі посилання апелянта на ту обставину, що в рішенні Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2014 року зазначено про зруйнований будинок, не може бути слугувати підставою для зняття з реєстрації ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 протягом 10 років не проживають у спірному будинку правильно судом не взяті до уваги, оскільки за приписами ст.72 Житлового кодексу України особа втрачає право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки за умови, коли їй не перешкоджають там проживати і відсутні поважні причини не проживання. Визнання особи такою, що втратила право користування провадиться в судовому порядку.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 теж не представлено документів, які б давали підстави, передбачені ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4

З огляду на викладене, відповідачі діяли в межах своїх повноважень, у відповідності до вимог закону, будь-яких порушень вимог чинного законодавства та прав позивача не допустили.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" лютого 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_5

представнику позивача ОСОБА_7 АДРЕСА_1

3- відповідачам: Управління державної міграційної служби України в Житомирській області вул.Пушкінська,44,м.Житомир,10014

Коростишівський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області вул.Р.Люксембург,7,м.Коростишів,Житомирська область,12500

4-третім особам: ОСОБА_4 - АДРЕСА_3

ОСОБА_5 - АДРЕСА_4