Справа № 823/122/15
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/122/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року справа № 823/122/15

м. Черкаси

09 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді: Паламар П.Г.,

при секретарі: Овсієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Кам’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю “Іванівська цегла” про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як юридична особа 19.03.2013, ідентифікаційний код 36565873.

Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача з єдиного податку та податку на додану вартість виникла у зв’язку з наступним.

Судом встановлено, що позивач має непогашений податковий борг по податкових зобов’язаннях з єдиного податку юридичної особи самостійно визначених у податковій звітності.

Відповідачем подано до Кам’янської ОДПІ податкову декларацію єдиного податку юридичної особи, якою самостійно визначив суму єдиного податку за податковий звітний період в розмірі 5915, 52 грн.

Відповідно до ст. 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої - шостої груп є календарний квартал. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Згідно зі ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

За змістом підпункту 14.1.175 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

В зв’язку з неспроможністю відповідачем вчасно сплатити грошове зобов’язання, Чигиринським відділенням Кам’янської ОДПІ на підставі статті 100 ПК України прийнято рішення «Про розстрочення грошових зобов’язань» № 15 від 29.08.2014 на суму 5915 грн. 52 коп.

У зв’язку з порушенням умов розстрочення грошових зобов’язань рішенням Чигиринського відділення Кам’янської ОДПІ №3 від 29.09.2014 скасовано розстрочення податкового боргу.

Судом встановлено, що позивач має непогашений податковий борг по податку на додану вартість.

У зв’язку з порушенням умов розстрочення грошових зобов’язань рішенням Чигиринського відділення Кам’янської ОДПІ №1 від 29.09.2014 та №2 від 29.09.2014 скасовано розстрочення податкового боргу.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу України визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов’язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 розділу II Податкового кодексу України встановлено обов’язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом підпункту 14.1.175 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобов’язання, визначені вищевказаними документами є податковим боргом відповідача.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Беручи до уваги пункт 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, повернуті податкова вимога вважається врученою.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов’язання з єдиного податку та ПДВ не сплатив, що підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 95.2. статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачено пунктом 20.1.34 статті 20.1 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 72, 94, 159 – 163 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у порядку визначеному ст. ст. 185 – 187 КАС України.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлено 23 лютого 2015 року