Справа № 30/11
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 30/11 Головуючий у 1-й інстанції: Ващенко Т.М. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Горбань Н.І., Гром Л.М. Бодюку В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27 листопада 2014 року щодо розгляду заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про включення приміщення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2006 року залишено без змін постанову Господарського суду міста Києва від 03.11.2005 року, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» задоволено повністю та зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1 996,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП «Бізнес-Консалтинг») 2 356 818 грн. без ПДВ.

Господарським судом міста Києва видано виконавчий лист № 30/11 від 08.02.2006 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 13.09.2006 року постанову Господарського суду міста Києва від 03.11.2005 року та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2006 року у справі № 30/11 змінено. Виключено з їх мотивувальної частини посилання на Порядок подання та розгляду заяв на приватизацію, затверджену наказом Фонду державного майна України № 683 від 01.07.1997 року та на Інструкцію про порядок розгляду заяв та прийняття рішень щодо приватизації об'єктів у Фонді державного майна України. В іншій частині постанова та ухвала залишені без змін.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва заява із заявою від 14.11.2014 року про визнання виконавчого листа Господарського суду міста Києва № 30/11 від 08.02.2006 року таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що заявник не має можливості виконати постанову Господарського суду міста Києва від 03.11.2005 року у справі № 30/11, оскільки включення до переліку спірного об'єкту державної власності, що підлягає приватизації шляхом викупу, є виключно компетенцією Фонду державного майна України, а вчинення таких дій Регіональним відділенням виходить за межі наданих йому повноважень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове про задоволення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заявником не надано доказів того, що виконавчий лист було видано помилково або доказів того, що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою, тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачені статтею 259 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно із статтею 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частинами 2, 4 статті 259 КАС України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Наведеною нормою встановлено випадки, коли суд, який видав виконавчий лист, вправі визнати його таким, що не підлягає виконанню:

- помилковою видачею, зокрема, коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред'явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист;

- повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано виконавчий лист, в добровільному порядку боржником чи за нього іншою особою;

- або з інших причин, наприклад, списання боргу внаслідок прийняття відповідного нормативного акта.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню також може бути пов'язане у випадках, якщо стягувач подав виконавчий лист для примусового виконання після добровільного повного чи часткового виконання зобов'язань боржника за судовим рішенням або після припинення зобов'язань боржника з іншої підстави.

Станом на час розгляду даної заяви постанова Господарського суду міста Києва від 03.11.2005 року у справі № 30/11 відповідачем не виконана.

Оскільки, із змісту заяви вбачається, що відповідачем не наведено жодних встановленою зазначеною нормою чинного законодавства обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу заявника, що питання достатності правових підстав для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження на виконання рішення № 27617/06 від 21.02.2013 року Європейського суду з прав людини при виконанні рішень національних судів, ухвалених на користь заявників, які залишаються невиконаними, та відповідно до якого, з урахуванням положень статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає виконанню і постанова Господарського суду м. Києва від 03.11.2005 року №30/11, може бути предметом розгляду окремої скарги на дії державного виконавця.

Разом з тим, щодо дій виконавчої служби з приводу зазначених обставин є постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2014 року у справі №826/6981/14, якою задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої фірми «Астейс» до Державної виконавчої служби України та управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву та Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини про зобов'язання вчинити дії.

Зобов'язано Державну виконавчу службу України виконати рішення Європейського суду з прав людини та застосувати додаткові заходи індивідуального характеру, а саме: виконати постанову Господарського суду міста Києва від 03 листопада 2005 року у справі № 30/11.

Вказана постанова набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблених у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 23.02.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.