Справа № 826/6201/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6201/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина до Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства охорони навколишнього середовища України, третя особа - Державне агенство екологічних інвестицій про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

Міністерство екології та природних ресурсів України звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення, в якій з урахуванням уточнень, просить:

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо пункту 3 частини 1 Національного плану до прийняття Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів»;

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо реалізації пункту 6 частини 1 Національного Плану (стара редакції), пункти 1.3, 1.4 Національного плану (нова редакція) до 31.12.2015 року;

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо пункту 3 частини 4, пунктів 2 та 3 частини 5 Національного плану до прийняття Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів»;

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо реалізації пункту 1 частини 11 Національного плану до 31.12.2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник Міністерства екології та природних ресурсів України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову про задоволення заяви про відстрочення виконання рішення. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина» (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - відповідач-1) та Міністерства охорони навколишнього середовища України (далі - відповідач-2), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державне агентство екологічних інвестицій (далі -тертя особа) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2013. залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду віл 21Л 1.2013 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2014, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони навколишнього природного середовища України як координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї з виконання підпункт 2 пункту 3 рішення Ради Національної безпеки та оборони України, затвердженого Указом Президента України від 20.07.2007 №658/2007. Зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів України вжити заходів для виконання пунктів 3, 5, 6 частини 1, пункту 3 частини 4, пунктів 2, 3 частини 5, пунктів 1, 4 частини 11, частин 13, 14, 15, 16 Національного плану заходів з реалізації положень Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.08.2005 №346-р (далі - Національний план).

На підставі вказаного судового рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва видав виконавчий лист від 14.01.2014 №826/6201Л 3-а.

03.11.2014 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, прийшов до висновку, про необґрунтованість наведених доводів Міністерства екології та природних ресурсів України щодо наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, з огляду на що, заява про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне:

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

В обґрунтування своєї заяви, представник Міністерства екології та природних ресурсів України посилається на те, що він не може виконати у повному обсязі виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2014 №826/6201/13-а, оскільки наявні обставини, які перешкоджають виконати пункти 3, 6 частини 1, пункт 3 частини 4, пункти 2, 3 частини 5, пункт 1 частини 11 Національного плану, а саме: відсутність нормативно-правових актів, які мають регулювати певні питання, а також наявність проекту нової редакції Національного плану, яким встановлено більші строки для виконання вказаних пунктів.

Однак, колегія суддів в повній мірі погоджується з доводами суду першої інстанції, що наявність проекту Розпорядження жодним чином не перешкоджає виконанню судового рішення, оскільки Розпорядження не прийнято Кабінетом Міністрів України, а тому не підлягає виконанню. Крім того, станом на дату розгляду заяви Міністерства екології та природних ресурсів України про відстрочення виконання судового рішення, діючою є редакція Національного плану від 05.03.2009 року.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно зазначає, що факт розроблення проекту Розпорядження Кабінету Міністрів України не може ускладнювати виконання судового рішення у відповідності до вимог діючої редакції Національного плану та, відповідно, не є підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Пунктами 3, 6 частини 1 Національного плану передбачено наступні заходи: забезпечити удосконалення національної системи проведення оцінки обсягу антропогенних викидів та абсорбції парникових газів шляхом розроблення порядку організації та проведення моніторингу за антропогенними викидами парникових газів; розроблення методики визначення обсягу абсорбції парникових газів.

В обґрунтування наявності підстав, що ускладнюють виконання даних пунктів, відповідач посилався на те, що після затвердження проекту нової редакції Національного плану, буде прийнято Закон України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів».

А тому виконання пункту 3 частини 1 Національного плану необхідно відстрочити до прийняття вказаного закону, яким буде врегульовано питання організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів.

Однак, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги вказані доводи, оскільки прийняття у майбутньому Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів» не є обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення.

Стосовно необхідності розроблення методики визначення обсягу абсорбції парникових газів (пункт 6 частини 1 Національного плану), Міністерство екології та природних ресурсів України посилається на те, що його виконання потребує низки науково-дослідних робіт, зокрема розроблення національних коефіцієнтів та методичних рекомендацій для підвищення точності визначення обсягу антропогенних викидів та абсорбції парникових газів; проведення наукових досліджень, спрямованих на зменшення або усунення невизначеностей в процесі оцінки антропогенних викидів та абсорбції парникових газів.

Розроблення вказаних національних коефіцієнтів та методичних рекомендацій включено до пунктів 1.3 і 1.4 нової редакції Національного плану, водночас строк їх виконання буде встановлено 2014 - 2020 роки, 2014 - 2015 роки відповідно.

Пунктом 3 частини 4 Національного плану передбачено наступний захід: створити національну систему обліку антропогенних викидів та абсорбції парникових газів шляхом підготовки і затвердження Національного плану розподілу дозволів на антропогенні викиди із джерел парникових газів.

Пунктами 2, 3 частини 5 Національного плану передбачено наступні заходи: розробити проекти нормативно-правових актів про внесення змін до відповідних актів, якими регламентується видача дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з урахуванням у них антропогенних викидів парникових газів; проекти нормативно-правових актів про внесення змін до відповідних актів, якими регламентується порядок ведення державного обліку об'єктів, що здійснюють викиди в атмосферне повітря, з урахуванням обсягу антропогенних викидів парникових газів.

Та у новій редакції Національного плану строк виконання пункту 3 частини 4 та пунктів 2, 3 частини 5 буде наступним: шестимісячний і тримісячний строк після прийняття Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів» відповідно.

Пунктом 1 частини 11 Національного плану передбачено наступний захід: розробити Національний план заходів з пом'якшення наслідків зміни клімату.

Та у новій редакції Національного плану передбачається виконання даного пункту шляхом розроблення законопроекту щодо основних засад державного регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації його до змін. На заміну заходу передбаченого пунктом 1 частини 11 Національного плану до проекту нової редакції Національного плану підпунктом 4.1 пункту 4 включено захід, що передбачає розроблення проекту нормативно-правового акта щодо основних засад державної політики у сфері регулювання негативного впливу на зміну клімату із строком реалізації 2014 рік.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача щодо встановлення збільшених строків реалізації виконання вказаних пунктів у новій редакції Національного плану, як підставу для відстрочення виконання судового рішення, оскільки, як зазначалось вище, зміни до Національного плану не внесені, а можливість внесення таких змін у майбутньому не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення.

Крім того, відсутність Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів» не звільняє Мінприроди України від виконання ним своїх обов'язків щодо організації проведення моніторингу довкілля та проведення інших заходів, передбачених Національним планом.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-11, 196, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 20 лютого 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.