Справа № П/808/36/14
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
02 квітня 2014 року (14 год. 35 хв.) Справа № П/808/36/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Прудивуса О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: командира військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2

про: скасування наказу, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

08.01.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до командира військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1) та військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), у якому з урахуванням уточнень позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо неприсвоєння 16.12.2013 року позивачу чергового військового звання «старшини» на підставі поданого відповідачем 2 Списку військовослужбовців 55 окремої артилерійської бригади 6 гвардійського армійського корпусу, які подаються до присвоєння чергових військових звань у 2013 році, від 12.11.13р. №451, скасувати наказ відповідача 2 від 27.12.2013року №82-к про присвоєння позивачу чергового військового звання «сержант», зобов`язати відповідача 1 на підставі поданого військовою частиною НОМЕР_2 Списку військовослужбовців 55 окремої артилерійської бригади 6 гвардійського армійського корпусу, які подаються до присвоєння чергових військових звань у 2013 році, від 12.11.13р. №451, видати наказ щодо присвоєння позивачу чергового військового звання «старшини», у якому визначити дату присвоєння позивачу військового звання «старшини» та строк її вислуги у цьому військовому званні - з 16 грудня 2013року. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним.

Позивач у військовому званні «старший сержант» проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 . Наказом першого заступника Міністра оборони України від 18.09.2013 № 36-ПМ позивача в порядку просування по службі призначено у відповідача 2 на вищу посаду, яка відповідає штатно-посадовій категорії «старшини».

12.12.2013 для присвоєння позивачу чергового звання «старшини» командуванням відповідача 2 були направлені відповідні документи до відповідача 1, який наділений повноваженнями присвоювати, зокрема військове звання «старшина».

16.12.2013 позивач ознайомився із змістом телеграми від відповідача 1, відповідно до якої їй не може бути присвоєно військове звання «старшини», оскільки під час перевірки було виявлено, що військові звання «сержант» та «старший сержант» були присвоєні позивачу з неточним дотриманням строків.

Позивач зазначає, що усі умови, для присвоєння позивачу військового звання «старшини» визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, були дотримані, Накази про присвоєння позивачу попередніх військових звань були чинними, а отже відповідач 1 не мав правових підстав не присвоювати позивачу військове звання «старшини»

Окрім того, на виконання телеграми відповідача 1 відповідачем 2 було видано наказ від 27.12.2013 № 82-к, яким визначено, що накази про присвоєння попередніх військових звань «сержант» та «старший сержант» були присвоєні позивачу з порушеннями та суперечать вимогам законодавства, та присвоєно позивачу чергове військове звання «сержант».

Зазначений наказ позивач вважає незаконним, оскільки його видано із порушенням черговості призначення військових звань, визначеної Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Окрім того, на думку позивача, відповідач 2 не мав права давати оцінку наказам про присвоєння позивачу військових звань «сержант» та «старший сержант», оскільки на час видання зазначених наказів позивач не перебував в його прямому підпорядкуванні.

Посилаючись на викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2014 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У ході попереднього судового засідання відповідачами 1 та 2 суду подані заперечення на адміністративний позов.

У своїх запереченнях відповідач 1 зазначив, що на час присвоєння військового звання «сержант» позивач прослужила у військовому званні «молодший сержант» 2 місяці та 5 днів, проте відповідно до Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами та старшими сержантами військове звання «сержант» присвоюється особам, що прослужили на посадах молодших сержантів не менше, як 3 місяці. Зазначеним вище положенням, також встановлено, що військове звання «старший сержант» присвоюється сержантам, які прослужили не менше 12 місяців, проте на час присвоєння позивачу військового звання «старший сержант» вона прослужила у військовому званні «сержант» 10 місяців та 22 дня.

З огляду на викладене, відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У своїх запереченнях відповідач 2 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи, що є аналогічними із доводам відповідача 1, викладених ним у письмових запереченнях.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази по справі на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою суду від 11.03.2014 закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

02.04.2014 судом були отримані клопотання представників позивача, відповідача 1 та відповідача 2 про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:
Наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 18.09.2013року №36-ПМ, копія витягу із якого міститься у матеріалах справи (а.с. 33) позивача у військовому званні «старший сержант» звільнено з посади медичної сестри хірургічного відділення з палатами гнійної хірургії (та інтенсивної терапії) 450 військового госпіталю (на 75 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 625 ліжок) та призначено фельдшером полігону 55 окремої артилерійської бригади 6 армійського корпусу, ВОС-879962А. У зазначеному Наказі вказано, що позивач призначається на посаду у порядку просування по службі (з шпк «старший сержант» на «старшина»).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.11.2013 №227 (а.с. 15) позивача у військовому званні «старший сержант» зараховано до списків особового складу відповідача 2 на посаду фельдшера полігону частини.

Для присвоєння позивачу звання «старшини» командуванням відповідача 2

були підготовлені документи на присвоєння чергового військового звання «старшина», а саме витяг з наказу командира відповідача 2 від 12.11.12 № 227, витяг з наказу ПЗ МОУ від 18.09.2013 № 36-ПМ, список від 12.11.2013 № 451, супровід від 12.11.2013 № 452.

Зазначені документи 12.11.2013 були направлені на адресу відповідача 1.

Вищевикладені факти підтверджуються відповіддю відповідача 2 на адвокатський запит (а.с. 30), представники сторін у попередньому судовому засіданні зазначені факти не заперечили.

17.12.2013 відповідачем 2 від відповідача 1 отримано лист від 16.12.2013 № 285 (а.с. 35). У вказаному листі зазначено, що документи щодо присвоєння позивачу чергового військового звання «старшина» повертаються без реалізації, оскільки попередні військові звання «сержант» та «старший сержант» були присвоєні позивачу з порушеннями.

Оцінюючи правомірність відмови відповідача 1 у присвоєнні позивачу чергового військового звання «старшина» суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, а саме порядок присвоєння військових звань регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) та підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, зокрема Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі Положення) та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009року №170 (зареєстровано в Мінюсті 19.05.2009р. за №438/16454) (далі Інструкція).

Частиною 5 ст. 2 Закону № 2232-XII встановлено, що присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, переатестація військовозобов`язаних, які мають спеціальні звання, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби громадянами України, положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Відповідно до пп. 2 п. 43 Положення чергові військові звання військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, присвоюються до старшого прапорщика (старшого мічмана) включно - командиром корпусу, посадовими особами, які мають рівні з ним права та вищі.

Враховуючи, що відповідач 2 підпорядкований військовій частині НОМЕР_1 , яка за правовим статусом прирівняна до корпусу, то відповідно, саме відповідач 1 наділений повноваженнями присвоїти позивачу чергове військове звання «старшина». Зазначений факт не заперечувався представниками сторін у попередньому судовому засіданні.

Згідно п. 55 Положення, чергові військові звання присвоюються військовослужбовцям, у яких закінчився строк вислуги в попередньому військовому званні та призначених на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачені військові звання вище тих, що вони мають, з урахуванням їх професійно-ділових якостей, організаторських здібностей, результатів командирської (професійної) підготовки і досвіду служби.

Відповідно до п.1.5. Інструкції - на присвоєння особам сержантського і старшинського складу військових звань до старшого прапорщика включно (в т.ч. на присвоєння чергового військового звання «старшини») опрацьовується Список військовослужбовців, які подаються до присвоєння чергових військових звань.

У матеріалах справи наявна копія Списку військовослужбовців 55 окремої артилерійської бригади 6 гвардійського армійського корпусу, які подаються до присвоєння чергових військових звань у 2013 році № 451 від 12.11.2013 (а.с. 32, далі Список).

У зазначеному Списку визначено, що командиром відповідача 2 порушується клопотання про присвоєння чергового військового звання позивачу.

Пунктом 64 Положення встановлені випадки, в яких військове звання не присвоюється.

Так, чергове військове звання не присвоюється під час перебування військовослужбовця у розпорядженні відповідного командира або усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від виконання службових повноважень на посаді, відсторонення від посади; якщо військовослужбовець має таке дисциплінарне стягнення, як попередження про неповну службову відповідність; якщо за вироком суду військовослужбовцю призначено покарання, не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі, або його звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Підпунктом 3.18 п. 3 Інструкції визначено, що військове звання не присвоюється за підставами, визначеними пунктом 64 Положення. Неприсвоєння військового звання військовослужбовцям за іншими підставами не допускається. Рішення суду щодо притягнення військовослужбовця до інших, крім кримінальної, видів відповідальності не є підставою для неприсвоєння військового звання.

Про підстави неприсвоєння чергових військових звань військовослужбовцю оголошується безпосереднім (прямим) начальником під підпис у аркуші бесіди (додаток 9), який долучається до особової справи військовослужбовця. Про прийняте рішення командування військової частини через кадровий орган письмово інформує ту вищу посадову особу, до компетенції якої належить право присвоєння військового звання військовослужбовцю.

Відповідачами суду не надано доказів, які б підтверджували існування будь-якої із підстав, передбачених Положенням для неприсвоєння позивачу чергового військового звання.

Суд також не бере до уваги доводи та пояснення відповідачів щодо того, що порушення порядку присвоєння попередніх військових звань, а саме «сержант» та «старший сержант» позивачу є підставою для відмови у призначенні їй чергового військового звання «старшини».

Так, на час розгляду справи Наказ Командира військової частини НОМЕР_4 від 20.08.2001 № 164 Про заохочення особового складу частини з нагоди 10-ї річниці Дня Незалежності України (а.с. 12), яким позивачу присвоєно чергове звання «сержант» та Наказ Командира військової частини НОМЕР_4 від 07.05.2002 № 88 Про заохочення особового складу частини з нагоди 57-ї річниці Перемоги та 59-ї річниці створення з`єднання (а.с. 13), яким позивачу присвоєно чергове військове звання «старший сержант» є чинними. Доказів на спростування зазначеного відповідачами не надано.

Таким чином, проаналізувавши викладені вище обставини справи та норми законодавства України, суд вважає, що на час отримання відповідачем 1 Списку від відповідача 2, усі вимоги необхідні для присвоєння позивачу чергового військового звання «старшини», передбачені п. 55 Положення, були дотримані, а підстав для його неприсвоєння у відповідача 1 не було.

З огляду на викладене, суд вважає протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо неприсвоєння 16.12.2013 позивачу чергового військового звання «старшини» на підставі поданого відповідачем 2 Списку.

Для відновлення прав позивача, що були порушенні протиправною бездіяльністю відповідача 1, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 1 видати наказ, яким вирішити питання щодо присвоєння позивачу чергового військового звання «старшини», у якому визначити дату присвоєння позивачу військового звання «старшини» та строк її вислуги у цьому військовому званні - з 16 грудня 2013року.

Вирішуючи питання відносно позовних вимог до відповідача 2, а саме скасування наказу відповідача 2 від 27.12.2013року №82-к про присвоєння позивачу чергового військового звання «сержант», судом встановлено наступне.

Листом відповідача 1 від 16.12.2013 № 285 (а.с. 35), який отримано відповідачем 2 17.12.2013, відповідача 2 зобов`язано в термін до 25.12.2013 привести військове звання позивача до вимог законодавства.

Наказом відповідача 2 від 27.12.2013 № 82-к (а.с. 40) визначено, що накази про присвоєння позивачу попередніх чергових військових звань «сержант» та «старший сержант» слід вважати такими, що суперечать вимогам законодавства, а позивачу присвоєно чергове військове звання «сержант».

Пунктами 76-79 Положення передбачені підстави та порядок пониження у військовому званні та позбавлення військового звання.

Відповідно до п. 76 Положення військовослужбовці (крім тих, яким присвоєно первинне військове звання) можуть бути понижені у військовому званні на один ступінь у дисциплінарному порядку. Пунктом 77 Положення визначено, що військовослужбовці можуть бути позбавлені військового звання у зв`язку із засудженням за вчинення злочину, а також у порядку дисциплінарного стягнення.

Відповідачем 2 суду не надано доказів, що свідчили б про накладення на позивача дисциплінарних стягнень чи засудження позивача за вчинення злочину.

Окрім того, жодним нормативно-правовим актом чинного законодавства України не передбачено право відповідача 2 визнавати накази командирів інших військових частин такими, що були присвоєні з порушеннями та такими, що суперечать вимогам законодавства.

Отже, суд вважає Наказ відповідача 2 від 27.12.2013 № 82-к таким, що видано з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не надано суду доказів на підтвердження правомірності бездіяльності відповідача 1 щодо неприсвоєння ним 16.12.2013 року позивачу чергового військового звання «старшини» на підставі поданого відповідачем 2 Списку та правомірності Наказу відповідача 2 від 27.12.2013року №82-к про присвоєння позивачу чергового військового звання «сержант».

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 про скасування наказу, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо неприсвоєння 16.12.2013 року фельдшеру полігону 55 окремої артилерійської бригади 6 армійського корпусу старшому сержанту ОСОБА_1 чергового військового звання «старшини» на підставі поданого військовою частиною НОМЕР_2 Списку військовослужбовців 55 окремої артилерійської бригади 6 гвардійського армійського корпусу, які подаються до присвоєння чергових військових звань у 2013 році, від 12.11.13р. №451.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 на підставі поданого військовою частиною НОМЕР_2 Списку військовослужбовців 55 окремої артилерійської бригади 6 гвардійського армійського корпусу, які подаються до присвоєння чергових військових звань у 2013 році, від 12.11.13р. №451 видати наказ щодо присвоєння фельдшеру полігону 55 окремої артилерійської бригади 6 армійського корпусу старшому сержанту ОСОБА_1 чергового військового звання «старшини», у якому визначити дату присвоєння ОСОБА_1 військового звання «старшини» та строк її вислуги у цьому військовому званні - з 16 грудня 2013року.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 27.12.2013року №82-к про присвоєння молодшому сержанту ОСОБА_1 чергового військового звання «сержант».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) О.В. Прудивус

Суддя О.В. Прудивус

02.04.2014 постанова не набрала законної сили.