Справа № 2а-3897/10/1470
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2014 р. м. Київ К/9991/41865/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 у справі № 2а-3897/10/1470

за позовом Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській

області

про стягнення податкової заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року Державна податкова інспекція звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача фінансових санкцій у розмірі 64 603,17 грн., що були застосовані до нього за несвоєчасне повернення до каси виданих під звіт коштів.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

На обґрунтування мотивів перегляду попередніх судових рішень відповідач послався на безпідставність застосування до нього фінансових санкцій за порушення положень касової дисципліни.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що передумовою звернення Державної податкової інспекції до суду про стягнення іншої бюджетної заборгованості була відмова Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області у добровільному порядку сплатити фінансові санкції, які були застосовані за встановлені порушення у ході планової перевірки останнього з питань дотримання законодавства про патентування, обігу готівки, РРО, які зафіксовані у акті від 21.01.2010 № 14-24/9 та полягають у тому, що у порушення п. 2.11 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), до каси установи своєчасно не повернуто видані під звіт готівкові кошти.

Так, абз. 5 п. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" передбачено, що у разі порушення, зокрема, юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 % виданих під звіт сум.

А абз. 10 ст. 1 Указу № 436/95 встановлено, що штрафи застосовані відповідно до цього Указу в повному обсязі стягуються до державного бюджету в порядку, встановленому законодавством.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що рішення про застосування до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області фінансових санкцій, заявлені у цій справі до стягнення, є чинним, оскільки таке рішення було оскаржено в судовому порядку, проте ухвалою суду у справі № 2а-3982/10/1470 позовну заяву Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області до Державної податкової інспекції про скасування рішення від 10.03.2010 повернуто позивачеві.

Разом з тим, розв'язуючи спір та визнаючи правомірними вимоги державного податкового органу про стягнення іншої бюджетної заборгованості, з урахуванням того, що судовим рішенням у справі № 2а-3982/10/1470 спір не було вирішено по суті, суди першої та апеляційної інстанцій у порушення вимог ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України не з'ясували законність рішення, суму фінансових санкцій якого у цій справі заявлено до стягнення.

З огляду на зазначене касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 у справі № 2а-3897/10/1470 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко