Справа № 2а/334/216/2014
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" лютого 2015 р. справа № 2а/334/216/2014

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2014 року у справі №2а/334/216/2014 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним дій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, разових премій, грошової допомоги за грудень 2004 рік, березень 2005 рік на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок зазначеної пенсії в розмірі 89% та виплату пенсії державного службовцю ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, винагороди за сумлінну безперервну працю та індексації заробітної плати, заявлених довідкою від 04 червня 2014 року №09-02014/0408 виданої Департаментом економічного розвитку і торгівлі Запорізької обласної державної адміністрації, довідки від 29.05.2014 року №335, виданою Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, довідки від 04.06.2014 року №8925/05, виданою Управлінням пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апелянт посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань і виплати, пов'язані з індексацією заробітної плати носять разовий характер та не є складовою заробітної плати, а сам факт утримання із даних виплат збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебуває а обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з 18 січня 2011 року та отримує пенсію за віком. Позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, разових премій, грошової допомоги за грудень 2004 рік, березень 2005 рік та сум індексації заробітної плати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя від 13 червня 2014 року №114 позивачу було відмовлено та роз'яснено, що проводити перерахунок її пенсії не має законних підстав, оскільки такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку не належить до складових заробітної плати державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Стаття 33 Закону України "Про державну службу" визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував інші виплати, то зазначені виплати повинні бути враховані і при обчисленні пенсії державного службовця.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 "Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету" визначено, що коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансується з бюджету, нижчий за визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад встановлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. До заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Із змісту статті 40 вказаного Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітку середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та соціально-побутові потреби, індексації.

Проте вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції помилково зазначив про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати ОСОБА_1 перераховану пенсію за віком.

Так, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У контексті положень частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Враховуючи вимоги позивача про задоволення позовних вимог на майбутнє, колегія суддів, враховуючи вищевикладене, вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2014 року у справі №2а/334/216/2014 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 11 червня 2014 року із розрахунку 89% заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, разових премій, грошової допомоги за грудень 2004 року та березень 2005 року відповідно до довідки №09-02-14/0408 від 04 червня 2014 року про складові заробітної плати, довідки №335 від 29 травня 2014 року та довідки №8925/05 від 04 червня 2014 року про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко