Справа № 800/488/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 листопада 2014 року м. Київ справа № 800/488/14

Суддя Вищого адміністративного суду України Кошіль В.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Верховної Ради України, в якій просить:

- визнати, що згідно статті 8 Конституції України - «… норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі конституції гарантується.» - захист його прав та прав народу України гарантується без будь-яких оплат;

- визнати протиправною бездіяльність Верховної Ради України щодо невиконання положень статті 92 Конституції України про «утворення і погашення державного… зовнішнього боргу» при позиці мільярдів доларів у МВФ та подібних, що призводять до грабежу і геноциду Українського народу через доведення до бідності;

- для відновлення норм статті 92 Конституції України, зупинення грабежу держави та Українського народу через антикорупційні займи мільярдів доларів постановити судове рішення, яким зобов'язати відповідача прийняти закон України про «утворення і погашення державного… зовнішнього боргу» при кожній позиці і утворенні державного зовнішнього боргу;

- суддям ВАСУ - корупціонерам, навмисно порушуючих Конституцію України та присягу в інтересах кримінально-корупційних структур, пособників злочинців по грабежу держави і геноциду Українського народу, пособників тероризму, фальсифікаторам виборів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 заявляє відвід, а також звільнитися та понести відповідальність за свою злочинну діяльність, державну зраду і грабіж бюджету держави на десятки мільярдів доларів.

За змістом частини 4 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені ст. 1711 КАС України, згідно частини першої якої правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів Вищої ради юстиції; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Згідно з підпунктами 4, 5 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Позивачу слід привести позовні вимоги у відповідність до вищевказаних вимог статті 106 та 1711 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявлені вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, але не надано доказів протиправної бездіяльності відповідача в публічно-правових відносинах з позивачем, як і не зазначено причин неможливості їх надання.

Крім того, частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору встановлена у такому розмірі - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

До позовної заяви позивачем не додано документу про сплату судового збору у розмірі встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» або клопотання про звільнення від сплати судового збору із наданням доказів на підтвердження підстав для звільнення.

Також, слід зазначити, що відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно з частиною 3 статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Державною мовою України є українська мова (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади державної мовної політики»).

Однак, позовна заява ОСОБА_1 викладена не державною, а російською мовою.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вказані недоліки позивач може усунути у строк до 19.11.2014 шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у порядку та розмірах, передбачених Законом України «Про судовий збір» або клопотання про звільнення від сплати судового збору із наданням доказів на його підтвердження та приведення позовної заяви у відповідність до вимог статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», статей 106 та 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, належного обґрунтування позовних вимог із зазначенням конкретних порушень прав позивача у сфері публічно-правових відносин з відповідачем (надати відповідні докази на їх підтвердження або зазначити причини неможливості їх подання) і зазначення з якого моменту позивач вважає, що відповідачем порушено його права.

Керуючись ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк до 19.11.2014 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

3. Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному КАС України.

Суддя В.В. Кошіль