Справа № 804/13968/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Зеленої О.А. Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Веесві-машинобудівний завод" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
05 вересня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Веесві - машинобудівний завод» звернулося до суду з позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень до позову від 26.09.2014 р., 14.11.2014 р., просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що в ході проведення перевірки ТОВ «Веесві-машинобудівний завод» відповідачем не встановлено факту постачання металопрокату від ТОВ «Інтерколірметгруп», ТОВ «Компанія Інсел», ТОВ «Осіріс-ЮГ», ТОВ «Скріп-трейд» та зв'язку між вказаним металопрокатом та господарською діяльністю ТОВ «ВЕМЗ», оскільки у видаткових накладних, досліджених в ході перевірки, не зазначено посади осіб які безпосередньо здійснювали господарські операції та їх приймання - передачу, відсутня інформація (№, дата довіреності) згідно якої здійснювалося отримання матеріалів, також відсутні товарно-транспортні накладні, замовлення щодо транспортування товару, відсутня інформація про транспортні засоби (назва, державний номер, кому належить) та яким чином взагалі здійснювалася поставка матеріалів.
Також в акті відповідачем зазначено, що позивачем не були надані будь-які документи, які б підтверджували необхідність використання придбаного у ПП «Ситрейд Групп» масла трансформаторного в господарській діяльності: норми, об'єм масла, який необхідний для функціонування трансформаторної підстанції, періодичність заміни, наявності виробничої потреби в заміні масла: службові записки, звернення, інші документи відповідальних осіб на підприємстві за функціонування трансформаторної підстанції та ін., отримання виробленого масла та його оприбутковування і подальше використання.
Також в акті Лівобережної ОДПІ зазначено про порушення ТОВ «Веесві-машинобудівний завод» п. 189.9 ст. 189 Податкового кодексу України та заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 226 223 грн. внаслідок списання непридатних для подальшого використання об'єктів основних фондів (верстатів, компресорів, кранів та іншого обладнання) згідно наказу ТОВ «Веесві-машинобудівний завод» від 28.02.2013 р. та бухгалтерської довідки № 4 від 28.02.2013 р.
Крім того, відповідач прийшов до висновку про порушення ТОВ «Веесві-машинобудівний завод» абз. 23 п.1.2, ч.2 п.2.2 та п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 (із змінами та доповненнями), яке полягало у несвоєчасному (26.03.14 р.) оприбуткуванні в касі підприємства готівкових коштів в сумі 60 000 грн. отриманих з банку 25.03.14 р.
Позивач з висновками акту перевірки не погоджується та зазначає, що факт постачання вищевказаними підприємства та отримання ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» металопрокату підтверджується відповідними договорами, рахунками-фактурами, видатковими, податковими та товарно-транспортними накладними.
Отриманий позивачем від ТОВ «Інтерколірметгруп», ТОВ «Компанія Інсел», ТОВ «Осіріс-ЮГ» металопрокат у господарській діяльності використаний для виробництва різних виробів (стріл, п'єдесталів, монтажних ланцюгів, стержнів, фланців, кришок, тощо), що підтверджується калькуляціями планової собівартості та нормами витрат на кожен вид виготовленого виробу за період з 01.01.2013 р. по 31.05.2014 р.
Крім того, стверджує позивач, висновок відповідача про заниження податкового зобов'язання з ПДВ внаслідок списання непридатних для використання об'єктів основних фондів є хибним, оскільки відповідачем не прийнято до уваги те, що після списання вказаних необоротних активів ТОВ «Веесві-машинобудівний завод», які відпрацювали свій строк, згідно п. 189.10 ст. 189 Податкового кодексу України на вказані операції не нараховуються податкові зобов'язання.
З висновком відповідача про порушення Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні в частині несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів позивач також не згоден, оскільки ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» 25.03.2014 р. отримано в банку по чеку 60 000 грн. для повернення фінансової допомоги ОСОБА_5 згідно умов договору №17-08/9 від 17.08.2009 р. У той же день 25.03.2014 р. отримані в банку готівкові кошти в сумі 60 000 грн. були оприбутковані у касі ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» та видані ОСОБА_5
Оприбуткування готівкових коштів було здійснено згідно прибуткового касового ордеру № 17, але при оформленні вказаного прибуткового касового ордеру була допущена описка у зазначеній даті - замість фактичної дати 25.03.2014 р. була вказана дата -26.03.2014 р.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні, надавши письмові заперечення, та додатково пояснив, що на підставі направлень від 07.07.2014 р. №398, №399, №400, №396, №397 та наказу відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Веесві - машинобудівний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.05.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.05.2014 р.
Перевіркою встановлено порушення позивачем:
п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139, п. 198.6 ст. 196 Податкового Кодексу України, формування витрат поза межами господарської діяльності та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість;
положень абз. 23 п. 1.2, ч. 2 п. 2.2 та п. 2.6, п. 2.11, п. 3.1, п. 7.39 та п. 7.41 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями).
За результатами вказаної перевірки складено акт №2586/221/31929927 від 22.07.2014 р., на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Підставами для донарахування позивачу оскаржуваних сум з податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість стало:
не встановлення в ході проведення перевірки факту постачання металопрокату від ТОВ «Інтерколірметгруп», ТОВ «Компанія Інсел», ТОВ «Осіріс-ЮГ», ТОВ «Скріп - трейд» та зв'язку між вказаним металопрокатом та господарською діяльністю ТОВ «ВЕМЗ», оскільки у видаткових накладних, досліджених в ході перевірки, не зазначено посади осіб які безпосередньо здійснювали господарські операції та їх приймання-передачу, відсутня інформація (№, дата довіреності) згідно якої здійснювалося отримання матеріалів, також відсутні товарно-транспортні накладні, замовлення щодо транспортування товару, відсутня інформація про транспортні засоби (назва, державний номер, кому належить) та яким чином взагалі здійснювалася поставка матеріалів;
не надання ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» під час перевірки будь-яких документів, які б підтверджували необхідність використання придбаного у ПП «Ситрейд Групп» масла трансформаторного в господарській діяльності: норми, об'єм масла, який необхідний для функціонування трансформаторної підстанції, періодичність заміни, наявності виробничої потреби в заміні масла: службові записки, звернення, інші документи відповідальних осіб на підприємстві за функціонування трансформаторної підстанції та ін., отримання виробленого масла та його оприбутковування і подальше використання.
Щодо порушення позивачем вимог Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, представник відповідача зазначив, що відповідно до абз. 23 п. 1.2 Положення №637 оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
Згідно ч. 2 п. 2.2 Положення №637 підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.
Пунктом 2.6. Положення №637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Листом від 08.07.2014 р. №08/07-1 ТОВ «Веесві-машинобудівний завод» повідомлено, що в перевіряємому періоді ліміт залишку готівкових коштів в касі підприємства дорівнює 0,00 грн.
Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення положень абз. 23 п. 1.2, ч. 2 п. 2.2 та п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями), встановлено несвоєчасне оприбуткування позивачем готівкових коштів в касі підприємства у сумі 60 000,00 грн., а саме готівкові кошти, які отримані з банку 25.03.2014 року в розмірі 60 000,00 грн. обліковані у касовій книзі підприємства 26.03.2014 року на підставі прибуткового касового ордеру від 26.03.2014 року №17.
Таким чином 25.03.2014 р. до каси підприємства надійшли готівкові кошти в сумі 60 000,00 грн., які оприбутковані не у день фактичного одержання готівкових коштів.
В порушення п. 2.11, п. 3.1, п. 7.39 та п. 7.41 Положення № 637 встановлено видачу готівкових коштів працівнику підприємства ОСОБА_6 на господарські потреби за видатковим касовим ордером від 24.04.2013 року №27 у сумі 3 480,00 грн. без документу, який підтверджує факт витрат готівкових коштів.
Згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" сума фінансової санкції за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки складає п'ятикратний розмір не оприбуткованої суми.
Відповідно абз. 6 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі сплачених коштів, тобто 3 480,00 грн.
З приводу невідображення позивачем в податковому обліку операцій зі списання основних фондів, представник відповідача зазначив, що оскільки списання основних засобів відбулося у зв'язку з повною фізичною чи моральною зношеністю, така операція згідно підпункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України розглядаються для цілей оподаткування як постачання таких основних виробничих фондів та підлягає оподаткуванню податком на додану вартість.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Веесві - машинобудівний завод» позивач - зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради 14.05.2002 р. (свідоцтво про державну реєстрацію від 14.05.02 р. № Ю0020681) та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за кодом 31929927.
Основними видами діяльності ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» за КВЕД - 2010 є:
- виробництво інших машин і устаткування загального призначення (код 28.29);
- виробництво машин і устаткування для металургії (код 28.91);
- холодне штампування та гнуття (код 24.33);
- виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (код 25.11);
- виробництво металевих дверей та вікон (код 25.12);
- вантажний автомобільний транспорт (код 49.41);
- ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів (код 33.11).
Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.05.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.05.2014 р., за результатами якої складено акт від 22.07.2014 р. №2586/221/31929927.
Згідно акту відповідачем встановлено порушення позивачем п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме формування витрат поза межами господарської діяльності та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, та як наслідок:
- заниження податку на прибуток на суму 156 328 грн.;
- податку на додану вартість на суму 279 444 грн.
Також перевіркою встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у сумі 60 000, 00 грн.
В порушення п. 2.11, п. 3.1, п. 7.39 та п. 7.41 Положення № 637 встановлено видачу готівкових коштів працівнику підприємства ОСОБА_6 на господарські потреби за видатковим касовим ордером від 24.04.2013 року №27 у сумі 3 480,00 грн. без документу, який підтверджує факт витрат готівкових коштів.
На підставі акту перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення - рішення:
Висновок про формування витрат поза межами господарської діяльності та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, та як наслідок заниження податку на прибуток на суму 156 328 грн. відповідач згідно акту мотивує не встановленням в ході проведення перевірки факту постачання металопрокату від ТОВ «Інтерколірметгруп», ТОВ «Компанія Інсел», ТОВ «Осіріс-ЮГ», ТОВ «Скріп - трейд» та зв'язку між вказаним металопрокатом та господарською діяльністю ТОВ «Веесві - машинобудівний завод», оскільки у видаткових накладних, досліджених в ході перевірки, не зазначено посади осіб, які безпосередньо здійснювали господарські операції та їх приймання-передачу, відсутня інформація (№, дата довіреності) згідно якої здійснювалося отримання матеріалів, також відсутні товарно-транспортні накладні, замовлення щодо транспортування товару, відсутня інформація про транспортні засоби (назва, державний номер, кому належить) та яким чином взагалі здійснювалася поставка матеріалів.
Крім того, ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» під час перевірки не надані будь-які документи, які б підтверджували необхідність використання придбаного у ПП «Ситрейд Групп» масла трансформаторного в господарській діяльності, а саме: норми, об'єм масла, який необхідний для функціонування трансформаторної підстанції, періодичність заміни, наявності виробничої потреби в заміні масла, службові записки, звернення, інші документи відповідальних осіб на підприємстві за функціонування трансформаторної підстанції, отримання виробленого масла та його оприбутковування і подальше використання.
Лівобережна ОДПІ посилається на отриманий з ДПІ у Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області акт від 10.04.2013 р. № 439/22.5-10/37386733 про неможливість проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Інтерколірметгруп» по фінансово - господарських взаємовідносинах з постачальниками та покупцями за січень 2013 року.
Суд не погоджується з вищезазначеними висновками відповідача на підставі нижченаведеного.
Крім того, висновки акту від 10.04.2013 № 439/22.5-10/37386733, на який у акті перевірки №2586 посилається відповідач, та яким встановлено неможливість підтвердити реальність проведення господарських відносин з платниками податків за період листопад 2011 року - лютий 2013 року та про документальне не підтвердження господарських відносин з покупцями та постачальниками за період листопад 2011 року - лютий 2013 року, визнані протиправними постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 р. по справі № 816/2232/13-а та залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 р. по справі № 816/2232/13-а.
Між ТОВ «Компанія Інсел» (продавець) та позивачем (покупець) було укладено договір поставки від 27.03.2013 р. відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця належний йому металопрокат( товар), а саме:
лист 10 мм ст. 09Г2С;
лист 16 мм ст. 09Г2С;
лист 20 мм ст. 09Г2С;
лист 30 мм ст. 09Г2С;
лист 40 мм ст. 09Г2С.
Крім того, між вищевказаними сторонами було укладено аналогічний договір від 23.04.2013 року про поставку тієї самої продукції.
Також між ТОВ «Компанія Інсел» (продавець) та позивачем (покупець) було укладено договір поставки від 27.03.2013 р., відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця належний йому металопрокат ( товар,) а саме:
лист 12 мм ст. 09Г2С;
лист 16 мм ст. 09Г2С;
лист 20 мм ст. 09Г2С;
лист 25 мм ст. 09ГС2;
лист 30 мм ст. 09Г2С.
Між ТОВ «Осиріс-ЮГ» (продавець) та позивачем (покупець) були укладені типові договори постачання від 17.01.2014 р. та від 21.01.2014 р.
Згідно договорів продавець зобов'язується передати у власність покупця металопрокат (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього кошти.
Під товаром у договорах розуміється:
лист 12 мм ст. 09Г2С;
лист 16 мм ст. 09Г2С;
лист 20 мм ст. 09Г2С;
лист 25 мм ст. 09Г2С;
лист 30 мм ст. 09Г2С;
лист 40 мм ст. 09Г2С.
Між ТОВ «Скріп-трейд» (продавець) та позивачем (покупець) укладені договори поставки від 05.03.2014 р. та від 31.03.2014 р.
Згідно договорів продавець зобов'язується передати у власність покупця металопрокат (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього кошти.
Згідно вищенаведених договорів укладених позивачем з ТОВ «Інтерколірметгруп», ТОВ «Компанія Інсел», ТОВ «Осіріс-ЮГ», ТОВ «Скріп-трейд» металопрокат поставляється на умовах ЕХW - склад продавця (згідно редакції правил Інкотермс -2010 р.).
Згідно правил Інкотермс в редакції 2010 року, умови постачання ЕХW "Франко завод" передбачають передачу товару покупцю у приміщенні продавця та покладання на покупця витрат по вивозу товару.
Передача металопрокату відбувалася за умовами вищенаведених договорів у приміщеннях які використовувалися продавцями (ТОВ «Інтерколірметгруп», ТОВ «Компанія Інсел», ТОВ «Осіріс-ЮГ», ТОВ «Скріп - трейд).
На протязі 2013-2014 років транспортування придбаного позивачем металопрокату здійснювалося транспортом, який належить ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» - автомобілем КАМАЗ державний номер НОМЕР_1, яким керував працівник ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ЯАА № 703325 та наказами від 03.09.2012 р. № 41/2 М, від 03.03.2014 р. № 25/ЗМ про прийняття ОСОБА_7 на роботу у ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» за сумісництвом, а в подальшому на основне місце роботи.
Що стосується тверджень відповідача про відсутність у вищезазначених видаткових накладних на передачу продавцями (ТОВ «Інтерколірметгруп», ТОВ «Компанія Інсел», ТОВ «Осіріс-ЮГ» ТОВ «Скріп - трейд») металопрокату ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» інформації щодо номеру та дати довіреності на отримання працівником ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» від імені ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» металопрокату від продавців, то суд має зазначити, що норми діючого законодавства не встановлюють такої обов'язкової вимоги до видаткової накладної як відомості щодо номера та дати довіреності на отримання товару.
Отриманий від своїх контрагентів металопрокат позивач використовував у своїй господарській діяльності для виробництва різних виробів (стріл, п'єдесталів, монтажних ланцюгів, стержнів, фланців, кришок, тощо), що підтверджується калькуляціями планової собівартості та нормами витрат на кожен вид виготовленого виробу за період з 01.01.2013 р. по 31.05.2014 р.
Стосовно посилань відповідача у акті перевірки на матеріали перевірок контрагентів позивача, суд має зазначити, що відповідно до положень Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер а тому позивач не повинен нести відповідальність за можливі порушення іншими підприємствами.
Крім того, в більшості випадків відповідач посилається саме на акти про неможливість проведення зустрічних звірок. Отже, вбачається, що власне перевірки не проводилися, а лише складалися акти про неможливість їх проведення, а тому не були досліджені правовідносини між позивачем та його постачальниками.
Згідно договору №24/05-2011 купівлі-продажу трансформаторної підстанції від 2011 року позивач придбав трансформаторну підстанцію з двома трансформаторами.
Зазначена трансформаторна підстанція обслуговується ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» та знаходиться на балансі підприємства, через неї здійснюється транспортування електроенергії до підприємства та субабонентів. Трансформатор трансформує напругу першого класу 35 кв. в напругу другого класу 6 кв., що є технологічною напругою підприємства.
Позивач має ліцензію на постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, яка була надана відповідачу на перевірку.
На самих трансформаторах є заводська табличка з технічною характеристикою, на якій зазначено об'єм масла, а саме 5.2 тони.
Так як на підстанції виникла аварійна ситуація та стався викид масла, згідно правил ПТЕС, пункт 6.4.32, була здійснена аварійна заміна масла. Крім того було замінено масло в іншому трансформаторі.
Між ПП «Ситрейд Групп» (продавець) та позивачем (покупець) було укладено договір купівлі-продажу від 01.08.2013 р. згідно якого покупець зобов'язується прийняти та сплатити матеріали відповідно до виставлених рахунків.
Під матеріалом розуміється масло трансформаторне.
Факт постачання ПП «Ситрейд Групп» та отримання ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» масла трансформаторного підтверджується: договором купівлі - продажу від 01.08.2013 р. № 1/8; рахунком на оплату від 04.12.2013 р. № 2114; видатковою та податковою накладними від 04.12.2013 р. № 2114; товарно-транспортною накладною від 04.12.2013 р. № Р2114; рахунком на оплату від 05.12.2013 р. № 2145; видатковою та податковою накладними від 05.12.2013 р. № 2145; товарно-транспортною накладною від 05.12.2013 р. № Р2145; рахунком на оплату від 06.12.2013 р. № 2169; видатковою та податковою накладними від 06.12.2013 р. № 2169; товарно-транспортною накладною від 06.12.2013 р. № Р2169; рахунком на оплату від 09.12.2013 р. № 2207; видатковою та податковою накладними від 09.2013 р. № 2207; товарно-транспортною накладною від 09.12.2013 р. № Р2207; рахунком на оплату від 10.12.2013 р. № 2227; видатковою та податковою накладними від 10.12.2013 р. № 2227; товарно-транспортною накладною від 10.12.2013 р. № Р2227; рахунком на оплату від 11.12.2013 р. № 2257; видатковою та податковою накладними від 11.12.2013 р. №2257; товарно-транспортною накладною від 11.12.2013 р. № Р2257; рахунком на оплату від 11.12.13 р. № 2258; видатковою та податковою накладними від 11.12.13 р. № 2258; товарно-транспортною накладною від 11.12.2013 р. № Р2258; рахунком на оплату від 12.12.13 р. № 2279; видатковою та податковою накладними від 12.12.2013 р. № 2279; товарно-транспортною накладною від 12.12.2013 р. № Р2279; рахунком на оплату від 13.12.2013 р. № 2297; видатковою та податковою накладними від 13.12.2013 р. № 2297; товарно-транспортною накладною від 13.12.2013 р. № Р297; відображенням вказаних операцій у бухгалтерському обліку.
Використання позивачем отриманого від ПП «Ситрейд Групп» масла трансформаторного у господарській діяльності підтверджується: технічною характеристикою трансформаторів п/ст ЧП ДРРМЗ 35/6; службовою запискою від 31.12.2013 р.; договором про купівлю трансформатору; актом від 31.12.2013 р. № 61 списання масла трансформаторного.
Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що працює на ПП "ДРРМЗ" заступником директора по енергетиці. Підстанція знаходиться на балансі у позивача, але обслуговує її ПП "ДРРМЗ". На двох трансформаторах були аварійні відключення та викид масла. Він особисто наполягав на заміні масла у трансформаторах. В грудні 2013 року замінили масло в 2 трансформаторах, у кожному по 5 тон. Масло привезли в бочках. Старе масло злили в бочки та здали на склад позивача.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про реальність придбання масла у ПП "Ситрейд Групп" і відсутність в цій частині завищення витрат з боку позивача.
Доводи позивача про те, що операції зі списання основних фондів не підлягають відображенню в податковому обліку, оскільки в даному випадку списання основних фондів не було пов'язане з їх ліквідацією, а лише з переведенням таких активів до складу невиробничих активів, що в подальшому можливе їх використання після ремонту, суд не може прийняти до уваги, у зв'язку з наступним.
Так, акти про списання основних засобів були складені за типовою формою № 03-3, яка затверджена наказом Міністерства статистики України від 29.12.1995 року №352. Відповідно до даного наказу акт на списання основних засобів форми № ОЗ-3 застосовується для оформлення вибуття основних засобів (крім автотранспортних засобів) при повному або частковому їх списанні. Акт складається у двох примірниках комісією, призначеною керівником підприємства, будови, організації, затверджується керівником підприємства (організації) або особою, на те уповноваженою. Перший примірник акта передають до бухгалтерії, другий залишається у особи відповідальної за зберігання основних засобів та є підставою для здачі на склад запчастин, що залишилися в результаті їх списання, а також матеріалів, металобрухту і т. п.
Відповідно до пункту 40 розділу 8 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затвердженого Наказом Мінфіну України від 30.09.2003 р. № 561 (зі змінами та доповненнями) об'єкт основних засобів перестає визнаватися активом (списується з балансу) у разі його вибуття внаслідок продажу, ліквідації, безоплатної передачі, нестачі, остаточного псування або інших причин невідповідності критеріям визнання активом.
Для визначення непридатності основних засобів до використання, можливості їх використання іншими підприємствами, організаціями та установами, неефективності або недоцільності їх поліпшення (ремонту, модернізації тощо) та оформлення відповідних первинних документів керівником підприємства створюється постійно діюча комісія.
Як підтверджується матеріалами справи позивачем відповідно до наказу №8 від 28.02.2013 р. «Про списання основних фондів», а також на основі бухгалтерської довідки № 4 від 28.02.2013 р. було проведено списання непридатних для подальшого використання об'єктів основних фондів у зв'язку з повною фізичною чи моральною зношеністю деяких об'єктів основних фондів та неможливістю використання їх у подальшому всього на суму 1 131 116,93 грн.
Тобто підставою для списання позивачем основних фондів було приведення їх у стан, що виключає подальшу експлуатацію.
Таким чином, оскільки списання основних засобів відбулося у зв'язку з повною фізичною чи моральною зношеністю, така операція згідно підпункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України розглядаються для цілей оподаткування як постачання таких основних виробничих фондів та підлягає оподаткуванню податком на додану вартість.
Отже, в порушення п. 189.9 ст.189 Податкового Кодексу України позивачем занижено податкове зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 226 223 грн., у тому числі: лютий 2013 року на суму 226 223 грн.
Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Згідно п.п.164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
Оприбуткування готівкових коштів було здійснено згідно прибуткового касового ордеру № 17. Судом встановлено, що при оформленні вказаного прибуткового касового ордеру була допущена описка у зазначеній даті, а саме: замість фактичної дати - 25.03.2014 р. була вказана дата - 26.03.2014 р.
Готівкові кошти були видані ОСОБА_5 згідно видаткового касового ордеру № 17 від 25.03.2014 р.
Тобто, ТОВ «Веесві - машинобудівний завод» фізично не могло оприбуткувати 26.03.2014 р. готівкові кошти оприбутковані та видані 25.03.2014 р.
Згідно ч. 2 п. 2.2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.
Пунктом 2.6. Положення №637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що нарахування відповідачем позивачу штрафних санкцій у сумі 300 000,00 грн. є неправомірним.
В порушення п. 2.11, п. 3.1, п. 7.39 та п. 7.41 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. № 637, в ході перевірки встановлено видачу готівкових коштів працівнику підприємства позивача ОСОБА_6 на господарські потреби за видатковим касовим ордером від 24.04.2013 року №27 у сумі 3 480,00 грн. без документу, який підтверджує факт витрат готівкових коштів.
Відповідно до п. 3.1. Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.
Відповідно до п. 7.39. Положення під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.
Відповідно абз. 6 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі сплачених коштів.
Враховуючи вищевказане, суд погоджується з доводами відповідача про правомірне застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 3480,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.
На підставі ст. 94 КАС України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, суд також вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 84,08 грн.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Веесві-машинобудівний завод" судові витрати у розмірі 84,08 грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 18 лютого 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Помічник судді В.М. Олійник В.М. Олійник Е.Г. Лоба