Справа № 497/2946/14-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 497/2946/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кравцова А.В. Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Яковлева Ю.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі позивач, або ОСОБА_2І.) звернулась із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області (далі відповідач, або УПФУ у Болградському районі Одеської області), в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій № 46 від 03.10.2014 року про скасування раніше прийнятого рішення від 12.08.2014 року (протокол № 1055) та відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, зобовязати відповідача призначити ОСОБА_2 з 23.07.2014 року пенсію за віком як матері інваліда з дитинства відповідно до абз. 4 п. 3 Розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року вказані вимоги задоволені частково, скасовано рішення комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій № 46 від 03.10.2014 року про скасування раніше прийнятого рішення від 12.08.2014 року (протокол № 1055) та відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, зобовязано відповідача призначити ОСОБА_2 з 23.07.2014 року пенсію за віком як матері інваліда з дитинства відповідно до абз. 4 п. 3 Розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права.

В судове засідання позивач не прибула, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, що підтверджується, наявним в матеріалах справи, поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.66, 67).

Представник відповідача в судове засідання, також, не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується, наявним в матеріалах справи, поштовим повідомленням про вручення судової повістки, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.65, 68).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач є громадянином України та матірю інваліда з дитинства з діагнозом «дитячий церебральний параліч» (а.с.4, 8-9).

Згідно протоколу № 1055 від 12.08.2014 року позивачу на підставі поданих трудової книжки ЛТ-І №16697114, свідоцтва про народження Дашдамірової Гюльшан, ІНФОРМАЦІЯ_1, виписки із протоколу ЛКК № 158 від 14.08.2014 року, медичного висновку № 36 від 17.04.2006 року, № 53 від 30.08.2011 року призначено достроково з 24.07.2014 року пенсію за віком як матері інваліда з дитинства відповідно до абз. 4 п. 3 Розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.7, 12, 20-21, 71).

Рішенням комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій № 46 від 03.10.2014 року скасовано раніше прийняте рішення від 12.08.2014 року (протокол № 1055) та відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства (а.с.6).

Як вбачається з вказаного рішення, підставою для його прийняття та скасування позивачу раніше призначеної пенсії є додатково витребувані Комісією документи, а саме Рішення Виконавчого комітету Болградської міської ради № 207 від 28.04.2005 року про призначення ОСОБА_3 опікуном з 28.04.2005 року по 29.01.2009 року (по день скасування) Дашдамірової Гюльшан, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18, 19).

За таких обставин, відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії у відповідності до абз. 4 п. 3 Розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи свідчать про виховання інваліда з дитинства, а тому позивач має право на призначення пенсії згідно абз. 4 п. 3 Розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 4 п. 3 Розділ XV «Прикінцеві Положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року тимчасово, до прийняття відповідного закону, матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Зазначена норма законодавства є чинною, а тому при призначені позивачу спірної пенсії відповідач мав керуватись приписами вказаної норми.

Відповідно до п. 2.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, при призначенні пенсій матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Крім того, відповідно до п. 2.18 Порядку № 22-1 від 25.11.2005 року визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, аналіз зазначених норм показав, що для підтвердження права на призначення пенсії, зокрема, матері інваліда з дитинства, яка виховала її до шестирічного віку, є наявність відповідного факту народження дитини та її виховання до зазначеного віку, що встановлюється на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини та встановлення інвалідності дитини, що може підтверджуватись випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

З огляду на викладене, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та фактично не заперечується відповідачем, при призначенні відповідної пенсії позивачем подано всі документи, необхідні для її призначення та визначені чинним законодавством, скасування раніше призначеної пенсії позивачу за інших підстав, не визначених нормами законодавства, не може мати місце.

Колегія суддів, з урахуванням всіх наявних в матеріалах справи доказів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач правомірно звернулась за призначенням їй пенсії у відповідності до вимог абз. 4 п. 3 Розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Разом з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо поновлення порушеного права позивача невірно визначив відповідний спосіб захисту, оскільки скасування спірного рішення є підставою для поновлення раніше призначеної пенсії, а не для повторного її призначення.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 201 КАС України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року задовольнити частково.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання призначити пенсію змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання призначити пенсію - задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій № 46 від 03.10.2014 року про скасування раніше прийнятого рішення від 12.08.2014 року (протокол № 1055) та відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області поновити ОСОБА_2 з 24.07.2014 року раніше призначену пенсію за віком як матері інваліда з дитинства відповідно до абз. 4 п. 3 Розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно рішення від 12.08.2014 року (протокол № 1055).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_5/

Суддя: /ОСОБА_1/