Справа № 542/1838/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р.Справа № 542/1838/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області на Постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.12.2014р. по справі № 542/1838/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними та перерахунок розміру пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомiрною відмову Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi в перерахунку йому пенсії по iнвалiдностi вiдповiдно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок з 01.01.2014 року його щомiсячної державної пенсії по iнвалiдностi, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено причинний зв'язок з катастрофою на ЧАЕС в розмiрi 8 (восьми) мiнiмальних пенсiй за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року, вiдповiднi виплати провести з врахуванням виплаченого;

- зобов'язати Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок з 01.01.2014 року його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподiяну здоров'ю, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмiрi 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України "Про статус та соцiальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12, вiдповiднi виплати провести з врахуванням виплаченого.

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.12.2014р. зазначений позов задоволено частково.

Визнано неправомiрною відмову Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi в перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 по iнвалiдностi вiдповiдно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи"

Зобов'язано Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 31.07.2014 року, його щомiсячної державної пенсії по iнвалiдностi, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено причинний зв'язок з катастрофою на ЧАЕС в розмiрi 8 (восьми) мiнiмальних пенсiй за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року, вiдповiднi виплати провести з врахуванням виплачених сум.

Зобов'язано Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок ОСОБА_1, за період з 01.01.2014 року по 31.07.2014 року його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподiяну здоров'ю, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмiрi 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону України "Про статус та соцiальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.12.2014р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в позові.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", постанов Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745 від 06.07.2011р. та "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23.11.2011 року, п. 6, 7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 14.01.1999р. позивач віднесений до постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Йому встановлена 2 група інвалідності безстроково, пов'язана з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК.

20 жовтня 2014 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату йому державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ІІ групи інвалідності у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01 січня 2014 року.

Листом від 27.10.2014 року № 1868/03 Управлінням Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області в задоволенні його заяви було відмовлено з посиланням на те, що при встановлені розмірів пенсії інвалідам-чорнобильцям органи пенсійного фонду керуються постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», що вказана постанова є чинною і на даний час та обов'язковою для виконання органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 (далі - Закон № 796).

Статтею 49 зазначеного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.4 статті 54 Закону №796, в редакції, яка діяла до прийняття Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" № 107-VІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що розмір пенсії позивача має визначатись у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції після внесення змін Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік" № 107-VІ від 28.12.2007.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 було визнано неконституційними зміни, внесені до ст.ст. 50, 54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI.

Відповідно до ст.152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, чинною є редакція ст.ст. 50, 54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.12.2007р., якими передбачено виплату інвалідам ІІ групи 1 категорії державної пенсії у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Разом з тим, 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491 -VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року. Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнані такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Тобто, визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян на 2013 рік делеговано Кабінету Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" та № 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, по 31 грудня 2013 року було визначено відповідно до вказаних постанов Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" діяли протягом бюджетного року до 31.12.2013 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" в редакції, яка діяла до 03.08.2014р. не було передбачено обмежень щодо застосування ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", повноваження визначати розмір державної та додаткової пенсії, передбаченої вищезазначеними положеннями, Кабінету Міністрів України не делеговано.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" було доповнено п.6-7, яким установлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначений Закон набрав чинності 03.08.2014р.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов'язку здійснювати перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії в розмірах встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в період до 31.07.2014р.

Між тим, згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 25.11.2014р.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 25.05.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача та покладення на нього обов'язку здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за період з 01.01.2014р. по 24.05.2014 року у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду, підлягають залишенню без розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що правовідносини по даній категорії справ розглядаються, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій органу владних повноважень, строк оскарження яких передбачений КАС України, а тому положення ст. 76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" від 08.02.1995 року, яким встановлено що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, строком давності не обмежується, до даних правовідносин не застосовується.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм процесуального права підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та перерахунок розміру пенсії за період з 01.01.2014р. по 24.05.2014р. з прийняттям ухвали про залишення цієї частини позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.12.2014р. по справі № 542/1838/14-а в частині зобов'язання Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 24.05.2014 року, його щомiсячної державної пенсії по iнвалiдностi, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено причинний зв'язок з катастрофою на ЧАЕС в розмiрi 8 (восьми) мiнiмальних пенсiй за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року та зобов'язання Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок ОСОБА_1, за період з 01.01.2014 року по 24.05.2014 року його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподiяну здоров'ю, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмiрi 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону України "Про статус та соцiальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12 - скасувати, прийняти ухвалу, якою цю частину позовних вимог ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

В частині визнання неправомірною відмови та зобов'язання Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок ОСОБА_1 з 25.05.2014 року по 31.07.2014 року, його щомiсячної державної пенсії по iнвалiдностi, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено причинний зв'язок з катастрофою на ЧАЕС в розмiрi 8 (восьми) мiнiмальних пенсiй за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року та зобов'язання Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок ОСОБА_1, за період з 25.05.2014 року по 31.07.2014 року його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподiяну здоров'ю, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмiрi 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону України "Про статус та соцiальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12, постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.12.2014р. по справі № 542/1838/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.
Судді Макаренко Я.М. Водолажська Н.С.