Справа № 357/14504/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_2; зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 30.07.2011 року в розмірах відповідно до чинного законодавства.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 01 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2014 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до протоколу засідання комісії по призначенню пенсій при виконкомі Білоцерківської міської Ради народних депутатів № 4/514 від 04.01.1988 року позивачці ОСОБА_2 з 13.01.1988 року було призначено пенсію за віком. ОСОБА_2 знаходилася на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради і отримувала пенсію за віком. ОСОБА_2 знята з обліку у зв'язку з виїздом в Ізраїль 13.07.1998 року, пенсійна справа була закрита, пенсія виплачена по 01.02.1999 року.

Судом встановлено, що відповідачем не призначалася, та не припинялася виплата пенсії позивачу. ОСОБА_2 не перебувала на обліку в УПФУ у місті Білій Церкві Київської області, як одержувач пенсії.

Функції з призначення пенсії були передані до відповідача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1828 з 15.01.2001 року. Відповідач не є правонаступником управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що 30.07.2014 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 направив поштою відповідачу заяву від 28.07.2014 року про призначення /перерахунок пенсії ОСОБА_2 (Додаток 4 до Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування). Вказана заява була підписана ОСОБА_3 У вказаній заяві зазначалося прохання про перерахунок, поновлення пенсії ОСОБА_2 Відповідно до розписки-повідомлення, яка міститься на зворотній стороні вказаної заяві, перелік документів доданих до заяви наступний: копії нотаріально посвідчених довіреності та паспорта 4 арк. 563/14 від 08.07.2014 року, НОМЕР_1 від 08.07.1998 року; копія картки платника податків 1 арк. № НОМЕР_4 від 25.07.2014 року; копія посвідчення ветерана праці 1 арк. № НОМЕР_3 від 06.05.1996 року; копія паспорта представника 1 арк. НОМЕР_2 від 24.06.1996 року; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру представника арк. б/н від 31.08.1999 року; оригінал заяви з банку 1 арк. б/н від 29.07.2014 року. Наведене підтверджується копією вказаної заяви та копією фіскального чеку Укрпошти від 30.07.2014 року.

06.08.2014 року відповідачем була надана письмова відповідь на вищевказану заяву за № 13083/15, в якій було зазначено, що в направленому пакеті документів немає оригіналу довіреності, натомість є копія довіреності на право представляти інтереси довірителів, а тому УПФУ у місті Білій Церкві не може взяти до розгляду надані документи.

15.08.2014 року до УПФУ у місті Білій Церкві поштою надійшов лист представника ОСОБА_2, ОСОБА_4 - ОСОБА_3 від 12.08.2014 року, в якому останній вказав, що відповідно до листа УПФУ у місті Білій Церкві від 06.08.2014 року за № 13083/15 він надсилає нотаріально засвідчену копію довіреності № 563/14 від 08.07.2014 року з правом представляти інтереси довірителів та просив розглянути дві заяви (Додаток 4 до Порядку 22-1) від 28.07.2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 щодо поновлення виплати раніше призначеної пенсії за віком по суті в передбачений законом 10-денний строк, про що письмово повідомити представника. До даного листа додано нотаріально засвідчену копію довіреності на 5-ти аркушах.

Листом від 21.08.2014 року за № 13894/08 управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області повідомило ОСОБА_3, про те, що з метою поновлення виплати раніше призначених пенсій заявникам слід звернутися із заявою у відповідності до додатку № 4 Порядку, із долученням всіх документів, необхідність надання яких визначено нормативно, та в порядку, визначеному чинним законодавством України. В листі також зазначено, що заява про поновлення раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто, за місцем проживання (реєстрації), а також ОСОБА_2 необхідно довести як факт громадянства, так і факт права на отримання пенсій, а також, чи не отримує вона пенсію (довічне грошове утримання) з інших джерел, а на підтвердження громадянства ОСОБА_2 надано незасвідчену копію закордонного паспорта.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого видана Верховною Радою України.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені положення визнані такими, що не відповідають Конституції України є неконституційними).

Після прийняття зазначеного Рішення і на теперішній час інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, не прийнято.

Як встановлено ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, положення п. 2 ч. 1 ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» втратили чинність з 07.10.2009 року, тобто з дати прийняття Рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що громадянин України, який проживає в Ізраїлі має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, а саме: права на отримання пенсії за ознакою місця проживання, про що вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009.

В ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, дають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, угодами на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином позивачка має право на пенсійне забезпечення якщо вона є громадянином України, або якщо є іноземцем чи особою без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

В ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», було прийнято Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846.

П. 15 вищевказаного Порядку, визначений перелік документів, які повинна надати особа до пенсійного фонду при поновленні виплати раніше призначеної пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший. Поновлення пенсії здійснюється за матеріалами, що є в пенсійній справі, із урахуванням додатково наданих документів. При цьому, якщо особа надає довідку про заробітну плату, яка відповідає вимогам частини першої статті 40 Закону, заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який передує року поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи переведенню з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до п. 16 Порядку, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання реєстрації) та вік).

Згідно до п. 30 Порядку, документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані не в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 37 Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно до п. 38 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Відповідно до п. 39 Порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України», документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до вимог п. 3 Порядку, позивачка мала особисто подати заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії до відповідача, однак із вказаною заявою звернувся до відповідача представник позивачки.

Представником ОСОБА_2 відповідачу була направлена ксерокопія паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 НОМЕР_1. Однак всупереч вимогам п.п. 16, 30 вищевказаного Порядку позивачкою та її представником не було надано відповідачу належним чином засвідчену у нотаріальному порядку копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім'я позивачки.

Таким чином суд вважає, що позивачкою не було надано відповідачу документ, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_2 є громадянкою України.

Крім вказаного, представником позивачки відповідачу була направлена ксерокопія картки платника податків № НОМЕР_4 від 25.07.2014 року, та ксерокопія посвідчення ветерана праці № НОМЕР_3 від 06.05.1996 року. Суд вважає, що позивачкою та її представником було порушено вимоги п. 30 вищевказаного Порядку, де вказано, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.