Справа № 643/12717/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. Справа № 643/12717/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2014р. по справі № 643/12717/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

01.09.2014 року ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі-відповідач) про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, в якому просив:

Визнати незаконною та неправомірною ухвалу від 07.04.2014 р. Пенсійного фонду України в Московському районі у м. Харкові, про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 ОСОБА_2;

- встановити та визнати факт роботи повного робочого дня ОСОБА_2 у період роботи з 14.05.1984 року по 19.05.1985 рік за професією монтажник по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій;

- встановити та визнати факт роботи повного робочого дня ОСОБА_2 у період роботи з 20.05.1985 року по 06.12.1995 рік електрозварником ручного зварювання;

- зобов'язати Пенсійного фонду України в Московському районі у м. Харкові призначити ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2. (з дня досягнення 55 років) пенсію на пільгових умовах, у відповідності до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

10.11.2014 року постановою Московського районного суду м. Харкова адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах задоволено частково.

Зобов'язано Пенсійний фонд України у Московському районі м. Харкова призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах у відповідності до ст.. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

В іншій частині вимог відмовлено.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вважає, що при ухваленні постанови, суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження стажу, який дає право останньому на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких діє право на державну пенсію на пільгових умовах ( далі Список № 2) .

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював в ПАО «Харківський ДСК - 1» на посадах, що дають право на призначення пенсії за Списком № 2 в період :

- з 14.05.1984 р. по 19.05.1985 року виконував роботу по будівництву нових житлових будинків та споруд за професією монтажник по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій;

- з 20.05.1985р. по 06.12.1995 р. виконував роботу по будівництву нових житлових будинків та споруд за професією електрозварник;

- з 28.10.2008 року по 14.10.2013 року виконував роботу по будівництву нових житлових будинків та споруд за професією електрозварник, про що маються записи в його трудовій книзі.

08 січня 2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.

Харкова з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 . ( а.с. 8) До заяви останнім було також додано довідку № 208 від 23.10.2013 року, про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 14.05.1984 року по 19.05.1985 року працював на посаді монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.9); довідку № 215 від 06.11.2013 року, про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з якої вбачається, що ОСОБА_2 працював з 20.05.1985 року по 06.12.1995 року на посаді електрозварника (а.с.10); довідку №164 від 15.08.2013 року виданої ОСОБА_2 вбачається, що з 14.05.1984 року по 06.12.1995 року нараховувалась позивачу заробітна плата та проводилось утримання та перерахунок внесків в Пенсійний фонд України (а.с.13).

07.04.2014 року управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова по розгляду спірних питань прийняло рішення щодо підтвердження стажу роботи , що дає право на пенсію за Списком № 2 4 роки 10 місяців 27 днів за період з 28.10.2008р. по 14.10.2013р. на посаді електрогазозварника та відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв'язку з недостатністю пільгового стажу, про зазначено в протоколі комісії. (а.с.4)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо призначення пенсії позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про відмову в призначенні останньому пенсії за Списком № 2 не відповідає фактичним обставинам, нормам діючого законодавства, тому порушує права позивача .

Колегія суддів в цій частині погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Так, пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 г. N 1173 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у розділі ХХIХ"строительство зданий и сооружений: промышленных, энергетических. дорожно-мостовых, транспорта и связи, жилых и культурно-бытовых, а также надземных зданий и сооружений шахт, рудников и коммуникаций" передбачена посада "монтажники по монтажу стальных и железобетонных конструкций".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі ХХХIII "Загальні професії" передбачена посада електрозварники ручного зварювання (код 906).

Отже, на протязі всього періоду роботи позивача, посада монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій та електрозварник ручного зварювання, відносилась до посад, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

В матеріалах справи міститься трудова книжка ОСОБА_2 в якій наявні записи, які підтверджують, що позивач дійсно працював в ПАТ "Харківський домобудівельний комбінат №1" та з 1984 р. позивач був прийнятий на посаду монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій згідно наказу від 10.05.1984р.(а.с. 5 зворотна сторона), 1985 року присвоєно 4 розряд електрозварювальника - наказ № 65 - к від 24.05.1985 р., 1995 р. звільнено за власним бажанням , що підтверджується наказом № 87 - к від 06.12.1995 року (а.с.6).

Відповідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті. Що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відмовляючи в призначенні позивачу пенсії за Списком № 2, відповідач виходив з того, що відсутні докази того, що позивач в періоди зазначені в трудовій книзі працював в посадах, що дають право на призначення пенсії за Списком № 2 повний робочий день. Крім того, Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, розділ ХХХIII "Загальні професії" передбачена посада електрозварники ручного зварювання (код 906), а в трудовій книзі позивача та уточнюючих довідках зазначено, що останній працював в період з 20.05.1985 року по 06.12.1995 року за професією електрозварника. ( а.с. 4)

На підтвердження права позивача на отримання пенсії за списком № 2 ПАТ "Харківський домобудівельний комбінат №1" видано уточнюючі довідки для підтвердження права позивача за отримання пенсії за Списком № 2, а саме :

- довідку № 208 від 23.10.2013 року, про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 14.05.1984 року по 19.05.1985 року працював на посаді монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.9)

- довідку № 215 від 06.11.2013 року, про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з якої вбачається, що ОСОБА_2 працював з 20.05.1985 року по 06.12.1995 року на посаді електрозварника (а.с.10).

- довідку №164 від 15.08.2013 року виданої ОСОБА_2 вбачається, що з 14.05.1984 року по 06.12.1995 року нараховувалась позивачу заробітна плата та проводилось утримання та перерахунок внесків в Пенсійний фонд України (а.с.13).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили , що позивач у спірний період повний робочий день разом з ними працював в одному підприємстві електрозварювальником ручного зварювання та підтвердили доводи позивача щодо об'єктів на яких останній виконував роботи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що доказами у справі підтверджено перебування позивача на посаді монтажник по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій з 14.05.1984 року по 19.05.1985 рік та електрозварником ручного зварювання з 20.05.1985 року по 06.12.1995 року, виконання вказаних робіт позивачем повний робочий день, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Надаючи оцінку висновку суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні позову про визнання незаконним та неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 07.04.2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Доведено належними та допустимими доказами того факту, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, чим порушено права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його апеляційна скарга, і не довів правомірності його дій при прийнятті рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 на пільгових умовах.

Тому, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно відмови позивачу у визнанні незаконним та неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 07.04.2014 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2.

Щодо адміністративного позову ОСОБА_2 у частині про встановлення та визнання факту роботи повний робочий день за спірний період колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В зазначеній частині справа не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, наведеного у п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України. У ній відсутній публічно-правовий спір, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Наявний же у справі спір в цій частині має приватноправовий характер і повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 статті 157 КАС України якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд повинен закрити провадження у справі, а не відмовити в позові, як це зробив суд першої інстанції.

Отже, постанова суду першої інстанції є такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального законодавства та підлягає скасуванню на підставі пункту 4 статті 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2014р. по справі № 643/12717/14-а скасувати в частині відмови в позові ОСОБА_2.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 07.04.2014 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_2.

В частині позову ОСОБА_2 про встановлення та визнання факту роботи повного робочого дня у період роботи з 14.05.1984 року по 19.05.1985 року за професією монтажник по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій та встановлення та визнання факту роботи повного робочого дня ОСОБА_2 у період роботи з 20.05.1985 року по 06.12.1995 року електрозварником ручного зварювання провадження по справі закрити.

В іншій частині постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року по справі № 643/12717/14-а- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 13.02.2015 р.