Справа № 2а-11024/10/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року № 2а-11024/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника позивача Білоуса А.Т., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Стрийському районі Львівської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення з нього податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 56 880 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 всупереч вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при першій реєстрації в Україні 26.02.2010 року автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску, 19.03.2010 року автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_5, 2001 року випуску, та 23.03.2010 року автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_6, 2001 року випуску, не сплатив податок з власників транспортних засобів. Оскільки на рахунок місцевого бюджету кошти від сплати вказаного податку в розмірі 56 880 грн не надійшли, він підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку процесуального правонаступництва Державну податкову інспекцію у Стрийському районі у Львівській області замінено на Стрийську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Стрийська ОДПІ).

Представник позивача Білоус А.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти задоволення даного адміністративного позову. Підтвердив, що ввозив транспортні засоби марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску, VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_5, 2001 року випуску, та VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_6, 2001 року випуску, про який йдеться у позовній заяві, проте заперечив реєстрацію вказаних транспортних засобів без сплати податку з власників транспортних засобів. У зв'язку із відсутністю відомостей про сплату вказаного податку звертався до правоохоронних органів, а також оскаржував таку реєстрацію в судовому порядку. Підтвердженням є постанова Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Львівській області визнано протиправними дії та скасовано реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім'я ОСОБА_2 здійснено першу реєстрацію в Україні наступних транспортних засобів:

- 26.02.2010 року автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску;

- 19.03.2010 року автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_5, 2001 року випуску;

- 23.03.2010 року автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_6, 2001 року випуску.

Згідно Розрахунку суми податку з власників наземних транспортних засобів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаних транспортних засобів в Україні, сума податку становить 56 880 грн (а.с. 8).

Згідно довідки ДПІ у Стрийському районі від 16.11.2010 р. № 21154/Ц/17-1 встановлено, що станом на 15.11.2010 року ОСОБА_2 не сплачено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

Листом ПАТ КБ ПриватБанк від 02.11.2011 року № 30.1.0.0/2-20111021/1298 повідомлено про відсутність факту перерахування коштів до місцевого бюджету Стрийського району Львівської області (а.с. 109).

Відповідач ОСОБА_2 заперечив реєстрацію на своє ім'я автомобілів марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску, VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_5, 2001 року випуску, та VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_6, 2001 року випуску, без сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2013 року задоволено клопотання ОСОБА_2 та залишено без розгляду позовну заяву у зв'язку з необхідністю звернення в правоохоронні органи з заявою про визнання його потерпілим.

В грудні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом з вимогою скасувати державну реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2014 року у справі № 2а-13684/11/1370 задоволено позов ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Львівській області та зобов'язано скасувати державну реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску.

Постанова набрала законної сили 06.05.2014 року.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що працівниками ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області державна реєстрація вказаного транспортного засобу VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску проведена з порушенням вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів».

Частиною першою статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки судовим рішенням у справі № 2а-13684/11/1370 встановлено протиправність державної реєстрації на ім'я ОСОБА_2 транспортного засобу марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_4, 1998 року випуску, то відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18 960 грн.

Щодо стягнення податку з власників транспортних засобів за першу реєстрацію в Україні транспортних засобів марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_5, 2001 року випуску, та марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_6, 2001 року випуску, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 01 січня 2011 року принципи побудови системи оподаткування, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначалися Законом України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі - Закон № 1251-XII).

Поняття податку і збору (обов'язкового платежу) до бюджетів та до державних цільових фондів дано у статті 2 цього Закону, під яким слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів згідно пункту 10 статті 14 Закону № 1251-XII належить до загальнодержавних податків.

Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11 грудня 1991 року №1963-XII (далі - Закон №1963-XII), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлювався податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Відповідно до статті 1 Закону №1963-XII платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до статті 2 цього Закону об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до статті 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1963-XII вказаний вид податку сплачувався фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками встановленими цим Законом.

Відповідно до частини четвертої цієї статті фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Водночас, згідно з частиною 6 статті 5 Закону №1963-XII, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Порядок).

Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після.

З матеріалів справи слідує, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 56 880 грн при реєстрації транспортних засобів на ОСОБА_2 до бюджету не надійшов.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), та ураховуючи звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів з заявою про встановлення обставин ненадходження до бюджету сплачених ним коштів при реєстрації ряду автомобілів, підтвердженням чого є висновок судово-почеркознавчої експертизи №6/243, проведеної у кримінальному провадженні №0001639, суд дійшов переконання, що реєстрація на ім'я ОСОБА_2 транспортних засобів відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на ім'я ОСОБА_2 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Стосовно доводів позивача про те, що податок з власників транспортних засобів на загальну суму 56 880 грн не надійшов на рахунок відповідного місцевого бюджету, то суд звертає увагу на те, що поняття «сплата податку» та «надходження коштів на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обов'язком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Стрийської ОДПІ, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.

Повний текст постанови виготовлений 23 лютого 2015 року.