Справа № 826/18770/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 року по справі за її позовом до Державної виконавчої служби України, третя особа ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ДВС України про:

визнання протиправною бездіяльності, що проявилася в не скасуванні постанови від 26.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 38685850 та зобов'язання скасувати дану постанову.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову. При цьому апелянтка посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію, з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2014 року ОСОБА_3 отримала супровідний лист від 10.10.2014 року № П-10669/5.-603/7 разом зі спірною постановою від 06.10.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 33926243.

Так, через написання представником стягувача за довіреністю ОСОБА_4 заяви від 18.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 38685850, ДВС України 26.03.2014 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 38685850.

В зв'язку з вищевикладеним позивачка доручила своєму представнику ОСОБА_4 відкликати підпис та написану ним заяву від 18.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 38685850, як помилково написану і таку, що перешкоджає повному та фактичному виконанню постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2012 року по справі № 2а-18958/11/2670.

28 жовтня 2014 року за вх. № П-15456 ОСОБА_4 зареєстрував в ДВС України заяву про відкликання підпису та заяви від 18.03.2014 року представника стягувача.

04 листопада 2014 року за вх. № П-15815 ОСОБА_4 повторно зареєстрував в ДВС України заяву, аналогічну попередній.

Також, 04.11.2014 р. за вх. № П-15814 відповідачем зареєстровано заяву ОСОБА_3 про здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення суду державним виконавцем у ВП № 38685850 з проханням:

скасувати постанову від 26.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 38685850, так як відпала підстава її винесення, а саме представником стягувача відкликано свій підпис та саму заяву від 18.03.2014 року (вх. № П-4165);

передати виконавче провадження № 38685850 іншому державному виконавцю, який зможе виконати в повному та фактичному обсязі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2012 року по справі № 2а-18958/11/2670;

зобов'язати державного виконавця провести неупереджено, своєчасно і в повному обсязі виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» для повного та фактичного виконання рішення суду.

У відповідь на заяви апелянтки та її представника направлено лист від 13.11.2014 року № П-15814/2, П-15815/2 (надійшов 20.11.2014 року), яким заявників повідомлено про повернення супровідним листом № П-4165/5-616-8 виконавчого документа до Київського апеляційного адміністративного суду та про відсутність правових підстав для відновлення виконавчого провадження № 38685850.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2012 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012 року:

визнано протиправними дії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України по неповному наданню інформації, що містилася в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо скасування постанови від 17.08.2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4529908 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року по заяві № 25476/02 справа «ОСОБА_3 проти України»;

визнано протиправною бездіяльність ДВС України, яка проявилася в не внесенні до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень всіх відомостей про проведення та вчинення виконавчих дій та рішень по виконавчому провадженню № 4529908;

визнано такими, що надають неповну інформацію Повні витяги з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень № 13090 від 25.06.2009 року та № 17450 від 22.06.2010 року по виконавчому провадженню № 4529908 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року по заяві № 25476/02 справа «ОСОБА_3 проти України»;

визнано протиправними дії ДВС України, які проявилися у внесенні в 2009 року до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень інформації про скасування постанови від 17.08.2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4529908;

зобов'язано ДВС України вжити заходів про вилучення/видалення з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень інформації про скасування постанови від 17.08.2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4529908;

зобов'язано ДКС України стягнути судові витрати в розмірі 1,70 грн. (одна гривня 70 копійок) судового збору та 17,50 грн. (сімнадцять гривень 50 копійок) витрат на отримання Повного витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання солідарно із рахунків ДВС України та ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_3

Київським апеляційним адміністративним судом 13 червня 2012 року видано виконавчий лист № 1/2012 по справі № 2а-18958/11/2670, який був пред'явлений на примусове виконання до ВПВР ДВС України (ВП № 38685850).

18 березня 2014 року представником стягувача ОСОБА_4 до ДВС України подано заяву (вх. № П-4165) про закінчення виконавчого провадження № 38685850 в зв'язку з виконанням ДВС України вимог виконавчого листа № 2а-18958/11/2670 в межах виконавчого провадження № 38685850.

На підставі заяви представника стягувача за довіреністю ОСОБА_4 від 18.03.2014 року щодо фактичного виконання рішення суду, 26 березня 2014 року ДВС України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 38685850.

За п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Приписами ч. 3 ст. 49 Закону визначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Спірна постанова від 26.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження була направлена на адресу стягувача супровідним листом від 27.03.2014 року (вих. № П-4165/5-616-8) та отримана 01.04.2014 року, про що свідчить власноруч проставлені дата та підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Таким чином, колегія суддів пристає на позицію суду першої інстанції, що з моменту отримання вказаної постанови у позивача виникло право в разі незгоди з такою постановою на оскарження останньої в десятиденний термін відповідно до приписів, визначених Законом.

Проте, зазначена вище спірна постанова ні ОСОБА_3, ні її представником оскарженою не була, що не заперечувалось стороною позивачки.

Частиною 1 ст. 50 Закону визначено, що завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 51 Закону визначені підстави відновлення виконавчого провадження, а саме: в разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже, Закон не містить такої правової можливості відновити закрите провадження як відкликання своєї заяви про його закриття, поданої, окрім того, аж через 8 місяців.

За наявності обставин, передбачених ч. 6 ст. 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Аналіз змісту зазначених правових норм свідчить, що виконавче провадження може бути відновленим протягом трьох робочих днів в разі надходження рішення суду про визнання постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження незаконною чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби про її скасування.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів надання позивачем відповідачу рішення суду, яким визнано незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження № 38685850 від 26.03.2014 року. Відсутня також постанова керівника відповідного органу державної виконавчої служби про скасування даної постанови.

Матеріали справи містять лише відповідь відповідача від 13.11.2014 р. № П-15814/2, П-15815/2, в якій позивача та третю особу поінформовано про повернення виконавчого документу до суду, який видав його та про відсутність правових підстав для відновлення виконавчого провадження ВП № 38685850.

Наведене вище свідчить про правомірність закінчення виконавчого провадження № 38685850. Крім того, неможливо не погодитися з доводами суду першої інстанції, що реагування відповідача на звернення позивача (вх. № П-15814 від 04.11.2014 р.) та третьої особи (вх. № П-15815 від 04.11.2014 р.) з наступним наданням відповіді, зміст якої позивача не задовольняє, не є бездіяльністю.

Правомірним є також висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості позову в частині зобов'язання відповідача скасувати свою спірну постанову, оскільки приписами спеціального закону - закону, що регламентує обмежену (спеціальну) сферу суспільних відносин і поширюються на частину населення, яким є Закон України «Про виконавче провадження» не передбачено зобов'язання державної виконавчої служби скасовувати їхні правові акти індивідуальної дії.

Як вже зазначалося, законом передбачено можливість відновлення виконавчого провадження, які в даному випадку не знайшли свого правового підтвердження на існування.

Посилання апелянта на можливість ДВС України скасувати постанову від 26.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження так як відпала підстава її винесення, а саме: відкликання представником стягувача свого підпису та самої заяви від 18.03.2014 року вх. № П-4165 не містять під собою правового обґрунтування. Окрім того, довіреність представника стягувана ОСОБА_4, яка уповноважує останнього користуватися правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження», зокрема підписувати та подавати від імені довірителя заяви та на підставі якої ним подавалася заява про закінчення виконавчого провадження - не відкликано, а, отже, є чинною.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог апелянт, як суб'єкт владних повноважень, надав суду апеляційної інстанції достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність своїх дій та відсутність правових підстав для скасування ним спірної постанови.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.