Справа № 688/5570/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/5570/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мазур Н.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

18 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій відповідача і зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.12.2014 року адміністративний позов задоволено частково. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області з заявою про призначення їй пільгової пенсії. Проте листом від 02.04.2014 року № 5602/02 відповідач відмовив їй в призначенні такої пенсії, посилаючись на те, що періоди роботи з 05.08.1983 року по 02.05.1991 року, з 03.05.1991 року по 13.12.1994 року та з 01.03.1985 року по 31.03.1985 року, з 01.06.1993 року по 30.06.1993 року, з 01.12.1994 року по 13.12.1994 року не підтверджені результатами перевірки.

Згідно відомостей, що містяться у трудовій книжці позивача, вона з 25.08.1983 року по 30.10.1989 року працювала на посаді формувальника машинної формовки сталеливарного цеху № 1, з 30.10.1989 року по 03.05.1991 року працювала на посаді транспортувальника фасонного лиття сталеливарного цеху, з 03.05.1991 року по 13.12.1994 року працювала на посаді транспортувальника фасонного лиття сталеливарного цеху орендного підприємства «Сталеливарник».

Як вбачається з архівної довідки про пільговий стаж і заробітну плату ОСОБА_2 виробничого об'єднання «Павлодарський тракторний завод імені В.І.Леніна», «Павлодарського міського архіву по особовому складу» №18-2/3-01Ш-48 від 10.04.2013 року, позивач дійсно працювала в виробничого об'єднанні «Павлодарський тракторний завод імені В.І.Леніна» з 05 серпня 1983 року по 25 серпня 1983 року учнем формувальника машинної формовки, з 25 серпня 1983 року по 30 жовтня 1989 року формувальником машинної формовки, з 30 жовтня 1989 року по 03 травня 1991 року транспортувальницею фасонного лиття сталеливарного цеху № 1 виробничого об'єднання «Павлодарський тракторний завод імені В.І.Леніна, з 03 травня 1991 року по 13 грудня 1994 року транспортувальницею фасонного лиття в сталеливарному цеху орендного підприємства «Сталеливарник», і дана робота передбачена Списком №2 розділу XXVII затвердженим Постановою KM України від 11.03.1994 року №162.

У відомостях нарахування заробітної плати працівникам сталеливарного цеху № 1 за серпень - грудень 1983 року, за 1984 - 1985 роки повністю, січень - квітень, вересень - грудень 1986 року, 1987-1993 роки повністю значиться і позивач ОСОБА_2 (в документах), працююча в режимі повного робочого дня при повному робочому тижні

Відповідно до архівної довідки № 18-1/4-08/248 від 09.12.2013 року «Державного архіву Павлоградської області» по АТ «Павлодартрактор» постановою правління Республіки Казахстан від 10 вересня 1998 року товариства № 870 «Про акціонерне товариство «Павлодартрактор» встановлено особливі умови і порядок реалізації конкурсної маси і додаткові вимоги до покупців основного лоту - майнового комплексу, який 29 грудня 1998 року був реалізований та придбаний АООТ «Алма-атинським заводом «Поршень». При цьому підставою для відмови УПФУ у м.Шепетівці та Шепетівському районі у зарахуванні до пільгового стажу позивача спірних періодів стала відсутність відомостей про ліквідацію підприємств без правонаступників.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що за змістом п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII, що був чинним на час набуття позивачем права на пенсію, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 цього ж Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Ради Міністрів РСР від 22 серпня 1956 року № 1175 затверджено Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Як встановлено судом першої інстанції, загальний стаж роботи позивача становить 26 років 2 місяці 16 днів, тобто більше 25 років, в тому числі повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України - 11 років 2 місяці 09 днів.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383. Згідно із цим Порядком під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад з важкими умовами праці, робота в яки дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, затверджено: постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р. (Розділ XXXII "Загальні професії") передбачені посади "майстри та виконроби". Крім того такі посади передбачені постановою KM СРСР від 26.01.1991 №10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення" та постановою КМ України від 11.03.1994 №162 "Про затвердження списків виробництв робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".

Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку, що передбачено п. 20 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 12.08.93 р. №637 ( зі змінами внесеними постановою від 05.07.2006 р. №920)

Ненадання позивачем документів за період з 05.08.1983 року по 02.05.1991 року про ліквідацію без правонаступництва державного акціонерного товариства «Павлодартрактор»; з 03.05.1991 року по 13.12.1994 року про ліквідацію без правонаступництва акціонерного товариства «Сталь» не може бути підставою для позбавлення позивача права на пенсію на пільгових умовах, оскільки необхідність зберігання необхідної документації стосовно трудової діяльності працівників підприємства покладається на адміністрацію підприємства.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України, та є остаточною згідно ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.