Справа № 204/2537/14-а
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" лютого 2015 р.справа № 204/2537/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2014 року у справі № 204/2537/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про визнання неправомірної відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити відповідний перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська (далі - відповідач) про визнання неправомірними дії щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивачці «інші виплати», з яких утримувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці з інших виплат, які зазначені в довідці від 11.03.2014 № 81-б, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, застосувавши при цьому відсоток, який був врахований при призначенні пенсії, а саме: 90%.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивачці «інші виплати», з яких утримувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - неправомірними. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця позивачці з інших виплат, які зазначені в довідці від 13 березня 2014 року №81-б, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, при цьому застосувати відсоток, який був врахований при призначенні пенсії з 13.03.2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, подав апеляційну скаргу. В скарзі відповідач просить скасувати постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2014 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.03.2014 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця на підставі уточнюючої довідки про заробітну плату №81-б від 11.03.2014 року з урахуванням усіх виплат.

Відповідачем листом від 28.03.2014 року № Ш-22/08/23 відмовлено з посиланням на ст. 33 ЗУ «Про державну службу» та п. 1 постанови КМУ від 31.05.2000 року «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Встановлено, що позивачці з 27.04.2010 року призначена пенсія державного службовця. Для призначення пенсії надана довідка від 27.04.2010 №-17-б, видана управлінням Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, в якій були зазначені надбавки і премії за період з 01.04.2008 по 31.03.2010 роки без «інших виплат».

Згідно ч.ч. 2-7 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» від 12.09.1997 року №1013 встановлено порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання.

За змістом цього Порядку до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: в органах державної податкової служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів-електриків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду. Згадана у цьому Порядку постанова Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 видана на виконання постанови Верховної Ради «Про введення в дію Закону України «Про державну службу», якою Уряд України уповноважено до 01 березня 1994 року затвердити Положення про порядок обчислення стажу державної служби в державних органах.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що терміни «надбавка за вислугу років» та «винагорода за вислугу років», «стаж державної служби» та «стаж роботи, що дає право на одержання винагороди» є різними за юридичним змістом, рівнем правового регулювання тощо.

Зокрема Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 визначено, що надбавка за вислугу років враховується у разі обчислення середнього заробітку, а обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Винагорода за вислугу років нормативними актами Уряду України не згадана в числі складових, з яких обчислюється пенсія, а стаж роботи, що дає право на одержання винагороди не ототожнюється зі стажем державної служби.

Відповідно до ч.2 ст. 37 ЗУ «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 встановлено, що керівникам надано право, в межах встановленого фонду оплати праці, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася відповідно до ст. 35 ЗУ «Про державну службу» і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому являється об'єктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 вказаного закону.

Частиною 1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхову внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 200, ст.ст.205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2014 року у справі № 204/2537/14-а - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак