Справа № 753/22225/14-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
2-а/753/690/14 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління ВДАІ м. Києва про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання дій державного виконавця Маріуци Т.В. органу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в місті Києві протиправними в частині відкриття виконавчого провадження № 45372661, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 45372661 від 10.11.2014 р. та про зобов'язання відповідача закрити виконавче провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 вересня 2014 року інспектором взводу ДПС з обслуговуванням стаціонарного поста № 3 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Житомирській області сержантом міліції Сімчуком О.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № ПС1 543240, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10 листопада 2014 р., з метою примусового виконання названої постанови, державним виконавцем державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Маріуца Т.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 45372661.

Законом України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року визначено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV (надалі за текстом - «Закон № 606-XIV»).

За змістом статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 17 Закону № 606-XIV визначено перелік документів, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, до яких належать і постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 25 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

З огляду на наведені правові норми, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання позивача на те, що в спірній постанові невірно зазначено прізвище боржника обґрунтовано не взято судом до уваги.

Зазначена обставина є опискою яка не впливає на законність постанови про відкриття виконавчого провадження і була виправлена постановою від 16.12.2014 р.

Помилковим є твердження ОСОБА_2 про те, що відносно неї ніколи не складався протокол у справі про адміністративне правопорушення.

Органи державної виконавчої служби не наділені контролюючими повноваженнями щодо правомірності притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач не була позбавлена можливості завернутись за захистом своїх прав до суду шляхом подання позову предметом якого є законність постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

За змістом частини 5 статті 82 Закону № 606-XIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відкривши провадження у справі на підставі Кодексу адміністративного судочинства України, Дарницький районний суд м. Києва розглянув її за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 158 КАС України судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В порушення наведеної норми суд попередньої інстанції виклав судове рішення у формі ухвали.

Оскільки ухвалене у справі судове рішення не відповідає вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності, то воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позову.

Керуючись статтями 160, 198, 199, 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення постанови в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 17 лютого 2015 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.