Справа № 826/9546/13-а
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 лютого 2015 року м. Київ№ 826/9546/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доІнспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві
провизнання протиправними дії, скасування або визнання нечинними акту перевірки та припису від 31.05.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва вернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (надалі - відповідач або Інспекція), в якому просить:

- визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві;

- скасувати або визнати нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.05.2013 року та Припис підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення. Реєстрації декларації про початок їх використання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 31.05.2013 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.06.2013 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення Інспекції є необґрунтованими, оскільки, за твердженнями останнього, посадовими особами Інспекції допущено ряд процедурних порушень під час проведення перевірки (зокрема, перевіряючими відмовлено у наданні посвідчення (направлення), відсутня згода центрального органу для проведення перевірки, позивач не ознайомлений з підставами для перевірки), а встановлені в акті перевірки обставини, на підставі яких винесено оскаржуваний припис, не відповідають дійсності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 року провадження у даній справі зупинено до вирішення по суті та набрання законної сили рішенням у цивільній справі Дарницького районного суду міста Києва №753/10159/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону самовільного будівництва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2014 року провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду у судовому засіданні на 14.01.2015 року.

У судове засідання 14.01.2015 року з'явився позивач, які заявлені позовні вимог підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що у відповідності до положень ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому, у матеріалах справи міститься клопотання, в якому представником відповідача наголошено, що Інспекція заперечує проти позову у повному обсязі та просить розглядати справу за наявними в ній матеріалами без участі Інспекції.

Також, у матеріалах справи містяться заперечення проти позову, в яких представником Інспекції вказано, що оскаржувані рішення є правомірними та такими, що прийняті у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями у сфері містобудівної діяльності з боку позивача.

З огляду на викладене вище, суд у судовому засіданні 14.01.2015 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи неприбуття належним чином повідомленого відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, серед позовних вимог вказано про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.05.2013 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, загальне поняття акта перевірки наведено у п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за №34/18772), згідно з яким акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні ч. 1 ст. 17 КАС.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Слід зазначити, що аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 10.09.2013 року (номер ЄДРСР 33770792), прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В контексті з вищевикладеним суд дійшов висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві в частині скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.05.2013 року не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд встановив, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві в частині скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.05.2013 року підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. cт. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі №826/9546/13-в за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві в частині скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.05.2013 року.

2. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою вимогою не допускається.

3. Ухвалу надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок