Справа № 463/5088/14-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Львів 463/5088/14-а

2-а/463/10/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Підгайного О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідачів, який у встановленому законом порядку уточнила, та в кінцевому, просить прийняти рішення, яким зобов'язати Управління ПФУ в Личаківському районі м. Львова та ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області визнати за нею трудовий стаж за період із 09.07.1993р. по 31.12.1997р. для нарахування та оформлення пенсії за віком на підставі інформації про перебування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на обліку в податковому органі, що міститься в листі ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області № 7080/10/17-10 від 26.05.2014р. та зобов'язати Управління ПФУ в Личаківському районі м. Львова нарахувати та оформити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням визнаного трудового стажу за період з 09.07.1993р. по 31.12.1997р.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що із 09.07.1993р. по даний час є зареєстрованою як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа. У зв'язку з досягненням пенсійного віку, звернулась до Управління ПФУ в Личаківському районі з питанням призначення пенсії за віком, однак останній провівши розрахунок трудового стажу, відмовив зарахувати до нього період здійснення підприємницької діяльності з 09.07.1993р. по 31.12.1997р., мотивуючи тим, що відсутні дані про господарську діяльність позивача цей період часу. Вважає отриману відмову з цих мотивів незаконною. Чинним законодавством, яке діяло у цей період не було передбачено заповнення на себе трудової книжки фізичними особами-підприємцями, і наявність трудового стажу у цей період підтверджувалась довідкою податкової інспекції по місцю реєстрації фізичної особи-підприємця. Орган ДПІ в Личаківському районі м. Львова на її запит 22.08.2014р. надіслав відповідь, в якій повідомив, що згідно бази даних, інформація про здійснення господарської діяльності з 1993р. по 1998р. відсутня. Натомість, наявна лише інформація про господарську діяльність згідно поданих декларацій про доходи за період з 1998р. по 2000р. При цьому, таким листом відповідач жодним чином не пояснив відсутність у нього даних про господарську діяльність за період з 1993р. по 1998р., хоча ці дані повинні зберігатись постійно. Враховуючи, що податковий орган своїм листом від 26.05.2014р. підтвердив що позивач з 09.07.1993р. по даний час перебуває на обліку як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, вважає, що є всі підстави вважати, що таким листом підтверджено трудовий стаж за період з 09.07.1993р. по 31.12.1997р. В такому випадку, відповідачі зобов'язані його врахувати під час проведення розрахунку трудового стажу, і відповідно, не мали підстав для відмови у призначенні пенсії за віком. З метою захисту свого права на пенсійне забезпечення, вимушена звернутись до суду із згаданим позовом.

Позивач в судовому засіданні, а також її представник згідно належної довіреності від 15.10.2014р. ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеним та просять позов задовольнити.

Представник відповідача - ДПІ в Личаківському районі м. Львова згідно належної довіреності 15.01.2015р. - Підгайний О.І. проти обґрунтованості позову заперечив. Вказав, що у базі даних відсутня інформація про сплату позивачем податків за період з 1993р. по 1998р., що є обов'язковою підставою для призначення пенсії за віком. Можливо у цей період позивач і здійснювала підприємницьку діяльність, однак, не сплачуючи податки, така діяльність не може бути зарахованою до трудового стажу. В будь-якому випадку, у неї відсутнє право на призначення пенсії за віком, оскільки навіть з врахуванням цього періоду, її загальний трудовий стаж буде меншим 15 років, що є обов'язковою умовою для призначення такої пенсії. На основі наведеного, позовні вимоги вважає безпідставними і в їх задоволенні просить відмовити.

Представник відповідача - Управління ПФУ в Личаківському районі м. Львова в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином під розписку, причин неприбуття не повідомив. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності, проти чого не заперечили сторони.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та приймаючи рішення у відповідності до вимог ст. 161 КАС України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.11.1994р. позивачу видано свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності (а.с.5). Згідно довідки ДПІ в Личаківському районі м. Львова від 26.05.2014р., остання з 09.07.1993р. по даний час перебуває на обліку податкового органу як фізична особа-підприємець.

Листом ДПІ в Личаківському районі м. Львова від 22.08.2014р. (а.с.6), позивача повідомлено про відсутність даних про здійснення господарської діяльності за період з 1993р. по 1998р., а рішенням Управління ПФУ від 01.10.2014р. (а.с.39-40), позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з мотивів відсутності необхідного страхового стажу тривалістю 15 років після досягнення пенсійного віку.

На переконання суду, така відмова відповідача відповідає нормам матеріального права.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», жінки, які народились з 01.10.1957р. по 31.03.1958р. мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 56 років 6 місяців та наявності страхового стажу не менше 15 років.

В ст. 1 цього Закону наведено визначення поняття страховий стаж, згідно з яким, це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страховим внеском, згідно з цієї статтею, вважаються кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На момент реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця, законодавством, яке визначало умови та порядок призначення пенсії був Закон України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. «б» ст. 3 цього Закону, в редакції, чинній на момент реєстрації позивача, право на трудову пенсію мають особи, зайняті підприємницькою діяльність, заснованою на особистій власності фізичної особи та її праці - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, за таких обставин справи, сам факт здійснення підприємницької діяльності не може свідчити про наявність у позивача страхового стажу, необхідного для призначення пенсії. Виключно у тому випадку, коли в процесі здійснення індивідуальної підприємницької діяльності фізичною особою сплачено страхові внески, період такої діяльності вважається страховим стажем, який дає право на призначення пенсії.

Зі змісту службової записки № 773 від 26.01.2015р. (а.с.38) вбачається, що в особовій справі позивача, як фізичної особи підприємця відсутня інформація щодо сплати податків та системи оподаткування у зв'язку з відсутністю поданих звітів за період з 09.07.1993р. по 31.12.1997р.

Ні в судовому засіданні, ні в мотивах позовної заяві, позивач категорично не підтвердила сплату нею в період з 09.07.1993р. по 31.12.1997р. страхових внесків, попри це навіть не представила суду доказів здійснення таких платежів.

На переконання суду, у період, який позивач просить зарахувати в страховий стаж, нею не сплачувались страхові внески, оскільки в ході розгляду справи доказів на підтвердження цього факту не здобуто, а відтак, рішення відповідача відповідає нормам матеріального права, і в суду відсутні правові підстави зобов'язувати його зарахувати такий стаж до страхового, внаслідок чого позов є безпідставним, необґрунтованим та до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 17-19, 71, 94, 105, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про зобов'язання відповідачів визнати за позивачем трудовий стаж за період з 09.07.1993 року по 31.12.1997 року для нарахування та оформлення пенсії за віком на підставі інформації про перебування ФОП ОСОБА_1 на обліку в податковому органі, що міститься в листі ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області № 7080/10/17-10 від 26 травня 2014 року; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова нарахувати та оформити позивачу пенсію за віком з врахуванням визнаного (встановленого) трудового стажу за період з 09.07.1993 року по 31.12.1997 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.