Справа № 820/18189/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р.Справа № 820/18189/14

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника відповідача Іхненко Я.В.

представника позивача Барішевського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/18189/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова Компанія "Веста ЛТД"

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова Компанія "Веста ЛТД" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 17.07.2014 року та № від 24.07.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова Компанія "Веста ЛТД" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 24.07.2014 року.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 17.07.2014 року в частині донарахування штрафних санкцій у сумі 799,9 грн. (сімсот дев'яносто дев'ять гривень дев'яносто копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виписки від 18.06.2014 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова Компанія "Веста ЛТД" () зареєстроване як юридична особа 10.04.2012 року; місцезнаходження юридичної особи: м.Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 5, літ. "Б-3".

Посадовими особами Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ "АПК "Веста ЛТД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 11.06.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 11.06.2014 р.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області складено Акт від 10.07.2014 р. № 2273/20-31-22-01-07/38158640.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № від 17.07.2014 року та № від 24.07.2014 р.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 24.07.2014 року, суд першої інстанції виходив з його протиправності .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2014 року, яким встановлено порушення з боку позивача пп. 135.5.5 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, ґрунтується на твердженнях податкового органу про заниження позивачем інших доходів за 2013 рік за операціями з отримання грошових коштів від ТОВ "Галеас", ТОВ "Стройхимторг ЛТД" та ПП "АФ Приват Агро".

На думку податкового органу, товар, реалізований позивачем його контрагентам, вважається товаром, реалізованим невстановленій особі, а грошові кошти, отримані ТОВ "АПК "Веста ЛТД" на розрахунковий рахунок не є коштами, отриманими внаслідок проведення операцій з реалізації товарів, а є коштами, що отримані ТОВ "АПК "Веста ЛТД" безпідставно та безповоротно, тобто, за твердженням відповідача, ТОВ "АПК "Веста ЛТД" згідно п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України повинно було врахувати у складі інших доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за 2013 рік.

При цьому, посилаючись на протиправне невідображення позивачем у складі інших доходів безповоротної фінансової допомоги податковий орган помилково керувався на п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до договору поставки № 0319М1 від 19.03.2013 р., укладеного між ТОВ "ГАЛЕАС" та позивачем (постачальник за договором) останній зобов'язався поставити покупцю - ТОВ "ГАЛЕАС" борошно пшеничне вищого та першого ґатунку, крупу манну (далі по тексту - Товар), а покупець в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного договору.

Умовами поставки згідно до вказаного договору є поставка Товару автомобільним транспортом на умовах EXW ДП "Новопокровський КХП", смт. Новопокровка, Чугуївський р-он Харківської області згідно правил "Інкотермс" в редакції 2010р.

На виконання умов договору позивачем 20.03.2013 р. на користь ТОВ "ГАЛЕАС" було поставлено борошно в/г на загальну суму 73270,00грн. у тому числі ПДВ - 20%.

Поставка за вказаним договором підтверджується видатковою накладною № 200307 від 20.03.2013р. та довіреністю на отримання товару № 92 від 20.03.2013р.

Продавцем товару - ТОВ "АПК "Веста ЛТД" було виписано податкову накладну № 62 від 20.03.2013р. на суму ПДВ - 12211,67грн.

За вказаний Товар покупець - ТОВ "ГАЛЕАС" сплатив в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками.

Борошно, що було реалізовано відповідно до договору поставки №0319М1 від 19.03.2013 р., до реалізації було виготовлено Державним підприємством "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України відповідно до договору № 455 від 01.10.2012 р., про що додатково свідчить сам договір, акт виконаних робіт № 170 від 31.03.2013 р., акт б/н від 31.03.2013р. до вказаного договору та довідка про переробку зерна та отриманої продукції ТОВ "АПК "Веста ЛТД" відповідно до договору № 455 за період з 01.03.2013 р. по 31.03.2013 р.

Якість товару посвідчується відповідними посвідченнями про якість, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно договору поставки № 0521М1 від 21.05.2013 р., укладеного між ПП "АФ ПРИВАТ АГРО" та позивачем (постачальник за договором) останній зобов'язався поставити покупцю - ПП "АФ ПРИВАТ АГРО" висівки пшеничні (далі по тексту - Товар), а покупець в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного договору.

Умовами поставки згідно до вказаного договору є поставка Товару автомобільним транспортом на умовах EXW ДП "Новопокровський КХП", смт. Новопокровка, Чугуївський р-он Харківської області згідно правил "Інкотермс" в редакції 2010р.

Отже, на виконання умов договору позивачем 20.03.2013 р. та 29.05.2013 р. на користь ПП "АФ ПРИВАТ АГРО" було поставлено висівки пшеничні на загальну суму 63104,00грн. у тому числі ПДВ - 20%.

Поставка за вказаним договором підтверджується видатковими накладними № 230505 від 23.05.2013 р., № 290501 від 29.05.2013 р. та довіреностями на отримання товару № 272 від 22.05.2013 р. та № 280 від 28.05.2013 р.

Продавцем товару - ТОВ "АПК "Веста ЛТД" було виписано податкові накладні № 64 від 23.05.2013 р. на суму ПДВ - 5135,42грн. та № 91 від 29.05.2013 р. на суму ПДВ - 6041,67 грн. Також зроблено розрахунок № 106 від 31.05.2013 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 91 від 29.05.2013 р.

За вказаний Товар покупець - ПП "АФ ПРИВАТ АГРО" сплатив в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками.

Висівки пшеничні, що були реалізовані відповідно до договору поставки № 0521М1 від 21.05.2013 р., до реалізації були виготовлені Державним підприємством "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України відповідно до договору №455 від 01.10.2012 р., про що додатково свідчить сам договір, акт виконаних робіт № 320 від 31.05.2013 р. до вказаного договору та довідка про переробку зерна та отриманої продукції ТОВ "АПК "Веста ЛТД" відповідно до договору № 455 за період з 01.05.2013 р. по 31.05.2013 р.

Якість товару посвідчується відповідними посвідченнями про якість, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно договору поставки № 0418М1 від 18.04.2013 р., укладеного між ТОВ "СТРОЙХИМТОРГ ЛТД" та позивачем (постачальник за договором) останній зобов'язався поставити покупцю - ТОВ "СТРОЙХИМТОРГ ЛТД" борошно пшеничне вищого та першого ґатунку, крупу манну (далі по тексту - Товар), а покупець в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного договору.

Умовами поставки згідно до вказаного договору є поставка Товару автомобільним транспортом на умовах EXW ДП "Новопокровський КХП", смт. Новопокровка, Чугуївський р-он Харківської області згідно правил "Інкотермс" в редакції 2010 р.

Отже, на виконання умов договору позивачем 19.04.2013 р., 21.06.2013 р., 30.07.2013 р., 19.04.2013 р. на користь ТОВ "СТРОЙХИМТОРГ ЛТД" було поставлено борошно в/г на загальну суму 297851,00 грн. у тому числі ПДВ - 20%.

Поставка за вказаним договором підтверджується видатковими накладними № 190405 від 19.04.2013 р., № 210601 від 21.06.2013 р., № 300701 від 30.07.2013 р., № 004772 від 19.04.2013 р., № 004771 від 19.04.2013 р. та довіреностями на отримання товару № 19043 від 19.04.2013 р. та № 21061 від 21.06.2013 р., № 29071 від 29.07.2013 р.

Продавцем товару - ТОВ "АПК "Веста ЛТД" було виписано податкові накладні № 118 від 30.07.2013 р. на суму ПДВ - 11480,00 грн., № 128 від 19.04.2013 р. на суму ПДВ - 12550,00 грн., № 116 від 21.06.2013 р.

За вказаний Товар покупець - ПП "АФ ПРИВАТ АГРО" сплатив в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками.

Частина борошна пшеничного була виготовлено Державним підприємством "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України відповідно до договору №0287/1 від 01.07.2013 р., про що додатково свідчить сам договір, акт виконаних робіт № 530 від 31.07.2 013р. та акт б/н від 31.07.2013 р. до вказаного договору та довідки про переробку зерна та отриманої продукції ТОВ "АПК "Веста ЛТД" за період з 01.07.2013 р. по 31.07.2013 р. відповідно до договору № 0287/1 від 01.07.2013 р.

Також частина борошна пшеничного була виготовлена відповідно до договору № 455, укладеного з Державним підприємством "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України, про що свідчить довідка про переробку зерна та отриманої продукції ТОВ "АПК "Веста ЛТД" за період з 01.06.2013 р. по 27.06.2013 р. Частина борошна пшеничного була придбана ТОВ "АПК "Веста ЛТД" у ДП "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" по договору поставки № 0192 від 08.04.2013 р.

Якість товару посвідчується відповідними посвідченнями про якість, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до приписів ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Відповідно до пп.135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. Відповідно до п.135.2 ст.135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

З положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форму); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Тобто, доходи для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, дохід позивача за спірними господарськими операціями підтверджується належним чином складеними первинними документами.

Висновки відповідача про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами базуються на висновках актів від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 26.09.13 року №374/223/23021387 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ГАЛЕАС", код за , щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період: січень - липень 2013р.", від Ленінської МДПІ у м. Луганську від 26.09.13 року № 6/15-300/38475954 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ"СТРОЙХИМТОРГ ЛТД" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за квітень 2013 р.", від ДПІ у Красногвардійському р-ні м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 06.02.2014 № 401/04-66-15-01/38432303 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "АФ ПРИВАТ АГРО" (код за ) щодо підтвердження здійснення господарських відносин з контрагентами - постачальниками та контрагентами -покупцями, повноти їх відображення в податковому обліку за період з 01.12.2012р. по 31.05.2013р. та період з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р.".

Колегія суддів зазначає, що порушення, на думку відповідача, порядку здійснення господарської діяльності контрагентами позивача не впливає на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Такі висновки також узгоджуються із практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно приписів ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 року судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентом його зобов'язань. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

За таких обставин, доводи, викладені в акті перевірки спростовуються належним чином складеними первинними документами, що наявні в матеріалах справи, внаслідок чого спірне податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2014 року підлягає скасуванню.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 17.07.2014 року в частині донарахування штрафних санкцій у сумі 799,9 грн. (сімсот дев'яносто дев'ять гривень дев'яносто копійок), суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення у цій частині.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Статтею126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (рядок 23), поданої позивачем до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області 03.03.2014р., платником податків - ТОВ «АПК «Веста ЛТД» визначено розмір авансового внеску з податку на прибуток підприємства на 2014 рік в розмірі 4383,00грн.

Відповідачем нараховано штрафну санкцію у розмірі 10% за прострочення сплати авансових внесків за датами операції 05.05.2014 року та 01.07.2014 року.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій квитанцій Приватбанку, позивачем здійснено платежі за призначенням платежу "авансовий внесок з податку на прибуток за квітень 2014 року" та "авансовий внесок з податку на прибуток за червень 2014 року" 30.04.2014 року та 27.06.2014 року відповідно.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III (в редакції, чинній на момент переказу коштів) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (п. 1.29 ст. 1 Закону № 2346-III). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Пунктом 129.6 ст. 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

Отже, якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред'явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку, крім випадку, передбаченого п.п. 129.7 ст. 129 Податкового кодексу України, яким встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування; якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення. Тобто відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку розпочинається також саме для банку, а не для платника податків.

Таким чином, здійснення позивачем через банківську установу платежів на оплату податкових зобов'язань є належними, необхідними та єдино достатніми діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов'язання.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку у 2013 році, затвердженої наказом ДПС України від 21.12.2012 р. №1171, починаючи з березня 2013 року, авансові внески сплачуються не пізніше 30 числа звітного місяця.

Тобто, граничним терміном сплати авансових внесків з податку на прибуток за квітень та червень 2014 року є відповідно 30.04.2014 року та 27.06.2014 року.

Викладене свідчить про відсутність з боку позивача порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, та у сумах, самостійно узгоджених у відповідній податковій звітності щодо авансових внесків з податку на прибуток за квітень та червень 2014 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.07.2014 року в частині донарахування штрафних санкцій у сумі 799,90 грн.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/18189/14 в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Веста ЛТД"-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.
Судді Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.02.2015 р.