Справа № 434/1654/13-а (2а/434/83/13)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/36618/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі міста Луганська на постанову Артемівського районного суду міста Луганська від 15 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі міста Луганська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі міста Луганська про визнання відмови відповідача щодо перерахунку пенсії позивачки протиправною та зобов'язання його здійснити перерахунок пенсії позивачки з урахуванням «інших виплат», на які нараховувались страхові внески.

Мотивуючи позовну заяву, ОСОБА_4, зокрема, зазначала, що, звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська з заявою щодо проведення їй перерахунку пенсії з урахуванням виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів, отримала відмову, яку вважає неправомірною.

Постановою Артемівського районного суду міста Луганська від 15.04.2013р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р., визнано протиправними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська щодо неврахування при проведенні обрахунку пенсії позивачки сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів й зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська здійснити позивачці перерахунок пенсії з урахуванням вказаних виплат.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

При призначенні позивачці пенсії державного службовця відповідачем для обрахунку заробітної плати, яка враховується для обчислення розміру пенсії, не було включено сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів.

На звернення до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів вона отримала відмову з посиланням на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація грошових доходів не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії державного службовця.

Згідно зі ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиній внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.33 цього ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 7 вказаної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Також, згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація доходів входили до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За наведеного, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська щодо неврахування при проведенні обрахунку пенсії позивачки сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська здійснити позивачці перерахунок пенсії з урахуванням таких виплат.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі №21-14а14.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

За правилами статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі міста Луганська залишити без задоволення, а постанову Артемівського районного суду міста Луганська від 15 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочана В.М.

Мойсюка М.І.