Справа № 817/3602/14
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"17" лютого 2015 р. Справа № 817/3602/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Фізична особа ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області ( далі - ДПІ у м. Рівному) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 50901 грн. 99 коп., в тому числі 40721 грн. 59 коп. за основним платежем та 10180 грн. 40 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позову заперечує висновки податкового органу про отримання ним доходу у вигляді додаткового блага. Вказує, що кредитором АТ «УкрСиббанк» було невірно визначено суму заборгованості, яка залишалась непогашеною, а також той факт, що відсутнє фактичне отримання ним такого доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Окрім того зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийняте відповідачем без з'ясування фактичних обставин справи. Вказує на те, що перевіряючим не досліджено той факт, що кредитором не дотримано всіх вимог, передбачених абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а саме: в податковому розрахунку сум доходу форми №1ДФ було зазначено не вірну суму списаної заборгованості.

Збільшення грошових зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій вважає неправомірним.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 31.07.2014 року № .

Присуджено на користь ОСОБА_3 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекція у м.Рівному звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у позові. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу та просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

З урахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що на підставі наказу на проведення перевірки від 11.07.2014 року №548 уповноваженою особою Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області згідно з ст.78, ст.79, ст.164, ст.179 Податкового Кодексу України в період з 15.07.2014 року по 17.07.2014р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо отримання доходу у вигляді додаткового блага фізичною особою - платником податків ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

Фактичними підставами для призначення і проведення перевірки та визначення позивачу податкових зобов`язань слугували відомості ЦБД ДРФО Міндоходів України про нарахування (виплату) АТ «УкрСиббанк» в 3 кварталі 2012 року на користь позивача доходу в сумі 240801,10 грн.

За результатами перевірки складено акт №115//17-16-17-01-19 від 17.07.2014 року (а.с. 12-16), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення: пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.164.3 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу України.

Державною податковою інспекцією у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на підставі акта перевірки №115//17-16-17-01-19 від 17.07.2014 року було прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № (а.с. 10) про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 50901 грн. 99 коп., в тому числі 40721 грн. 59 коп. за основним платежем та 10180 грн. 40 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач використав процедуру адміністративного оскарження та відповідно подав первинну скаргу до Головного управління Міндоходів у Рівненській області.

Рішенням про результати розгляду скарги від 29.10.2014 року первинну скаргу ОСОБА_3 було залишено без задоволення.

Контролюючий орган в акті перевірки та в рішенні про результати розгляду скарги позивача вказує, що відповідно до податкової інформації з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів у 3 кварталі 2012р. ОСОБА_3 отримав дохід в сумі 240801,10 грн., який згідно з Податковим кодексом України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Відповідач вважає, що позивач отримав вказаний дохід саме у вигляді додаткового блага (анульованого кредитором боргу).

Суд не погоджується з такими висновками відповідача, виходячи з такого..

Судом встановлено, що 31.01.2008 року між позивачем (позичальник) та АТ «УкрСиббанк» (кредитор) було укладено договір №0 від 31.01.2008 року про надання позивачу споживчого кредиту в сумі 37000,00 доларів США що станом на 31.01.2008 року згідно курсу НБУ складало 186850,00 грн.

В подальшому, позивачем було отримано від банку повідомлення про анулювання (прощення) боргу №31-3-16/260 від 27.07.2012 року (а.с. 17), згідно якого анульована сума боргу становить 240801,10 грн.

АТ «УкрСиббанк» було відображено вказану суму у розрахунку форми №1ДФ, а саме 240801,10 грн. як виплачений на користь ОСОБА_3 дохід у 3 кварталі 2012 року.

Позивач, в свою чергу, звернувся до АТ «УкрСиббанк» з вимогою надати довідку з метою уточнення суми боргу, що підлягала списанню (анулюванню).

АТ «УкрСиббанк» було надано вказану довідку Вих.№54-5/612-6-56 від 14.08.2014 року (а.с. 18) відповідно до якої загальна сума анульованої кредитної заборгованості складає 225697,14 грн., зокрема:

- основний борг по кредиту (тіло кредиту) в сумі 17801,56 доларів США (142287,87 грн. за курсом НБУ станом на 26.07.2012 року);

- відсотки за користування кредитом в сумі 10435,29 доларів США (83409,27 грн. за курсом НБУ станом на 26.07.2012 року).

В силу п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

В силу абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З урахуванням зазначених вище норм Податкового кодексу України обов`язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов :

отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;

надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу;

включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;

відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

З`ясовуючи наявність зазначених умов, у випадку анулювання банком заборгованості по нарахований відсотках за користування кредитом, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу, в силу пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011 р. за №46/18784, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Відтак, суд вважає, що відсотки за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Тому, позивач правомірно не включив до річної податкової декларації за 2012 рік суму анульованої банком заборгованості в розмірі 83409,27 грн. по нарахованих відсотках за користування кредитом, яка не є його доходом.

Що стосується основної суми боргу (тіло кредиту), то у відповідності до абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України неодмінною умовою за якої обов'язок зі сплати податку на доходи фізичних осіб у зв'язку з отриманням додаткового блага покладається саме на позивача є включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду.

Вказана ж обставина, зокрема включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду слугувала і підставою для проведення перевірки позивача, що знаходить своє відображення як в акті перевірки так і не заперечується представником відповідача.

Розбіжність в сумах заборгованості відповідно до договору про надання споживчого кредиту позивачу, яку АТ «УкрСиббанк» відобразив у розрахунку форми №1ДФ та яку вказав у довідці видану позивачу від 14.08.2014 року №54-5/612-6-56 свідчить про суперечності в обрахунку суми доходу у вигляді додаткового блага, нарахованої на користь позивача.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановивши невідповідність частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність та значення. Разом з цим, суд, надаючи правову оцінку підставам відповідальності застосованої податковим органом, не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни підстав донарахування сум податкових зобов'язань та як наслідок визначення її розміру.

Так як позивач звертав увагу податкового органу при поданні первинної скарги до ГУ Міндоходів у Рівненській області (а.с. 19-22) на наявні розбіжності та суперечності в сумі анульованої кредитної заборгованості, податковий орган зобов'язаний був врахувати вказані факти, надати їм належну оцінку та визначити суму грошових зобов'язань з урахуванням всіх обставин справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, висновку, що податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № не відповідає вказаним вище критеріям правомірності, є протиправним, таким, що прийняте без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підлягає скасуванню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3-представник позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_2

4- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,