Справа № 755/18909/14-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

пр-к апелянта Чорна С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 16 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27.05.2014 року.

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 16 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював в період з 18.09.1984 р. по 01.11.1984 р., з 01.11.1984 р. по 20.06.1986 р., з 07.07.1986 р. по 01.04.1987 р., з 01.04.1987 р. по 04.01.1988 р., з 01.04.1988 р. по 03.01.1997 р., за професіями апаратник перегонки цеху № 16, апаратник приготування резинових клеїв та покрить цеху № 2, вальцовщиком цеху № 2, наладчиком конвейєрних ліній цеху № 18 ВАТ «РАДИКАЛ».

27.05.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком № 1.

Проте, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи відповідно до списку № 1, так як Управлінням не враховується пільговий стаж за період з 22.08.1992 року по 03.01.1997 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно не зарахував позивачці до пільгового стажу період роботи 22.08.1992 року по 03.01.1997 року, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам , колегія судді звертає увагу на наступне.

Згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

У відповідності до ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

При визнанні права на пенсію на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях незалежно від дати їх внесення до Списку за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики країни «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 18.11.2005 року №383.

Тобто, після 22.08.1992 року стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21.08.1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вище згаданого Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.09.2013р. (справа №21-183а13) та від 25.11.14р. (справа №21-519а14).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач в спірний період з 22.08.1992 року по 03.01.1997 року працював за посадою наладчика конвеєрних ліній цеху № 18 ВАТ «РАДИКАЛ».

Відповідно до розділу VIII Списку №1 Список від 11.03.1994 № 162 ( з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36) виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгових посада наладчика конвеєрних ліній не віднесена, а лише зазначається перелік виробництв та робіт.

Отже віднесення тих чи інших робіт до тих, що дають право на пільгову пенсію за Списком №1, здійснюється за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць на ВАТ «РАДИКАЛ» проводилася відповідно до наказу від 24.10.1994 року № 502.

Разом з тим, відповідно до наказу про атестацію робочих місць в цеху № 18 атестоване робоче місце «наладчика машин і автоматичних ліній», а не «наладчика конвейерних ліній» на якому працював позивач.

За таких підстав, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що спірний період має бути зарахований до пільгового стажу.

Отже, відмова відповідача зарахувати період роботи позивача, до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації цього робочого місця на підприємстві є правомірною.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160, 195, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва- задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 16 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 23.02.2015 р.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.