Справа № 802/3969/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3969/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

19 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держземагентства у Вінницькій області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області, що викладена у листі вих. №31-2-0.3-9383/2-14 від 29 жовтня 2014 року. Зобов'язано Головне управління Держземагентства у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 24 вересня 2014 року у відповідності до вимог земельного законодавства України. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв'язку з неприбуттям інших осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 24 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з клопотанням про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 65,97 га на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

Листом Головного управління Держземагенства у Вінницькій області №31-2-0.3-9383/2-14 від 29 жовтня 2014 року відмовило заявнику у наданні такого дозволу з огляду на те, що наказом Головного управління Держземагентства у Вінницькій області №2-3257/15-14-СТ від 10.10.2014 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 54 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області для ведення фермерського господарства. Відтак, управління не може надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у наданні ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, яка викладена у листі Головного управління Держземагентства у Вінницькій області від 29 жовтня 2014 року є протиправною, так як надана з підстави, що не передбачена земельним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Позивачем 26 вересня 2014 року подано до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 65,97 га на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

В клопотанні позивача вказано орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, до клопотання додано викопіювання з кадастрової карти, копія паспорта, копія ідентифікаційного номера, копія трудової книжки та копія диплома.

Згідно з ч.3 ст.123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в листі відповідача зазначено те, що Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області раніше вже розглядалось клопотання іншої особи на зазначені у викопіюванні земельні ділянки та їй було надано відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Однак, як слідує із положень ч.3 ст.123 ЗК України, така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не передбачена.

Враховуючи, що станом на час винесення оскарженої відмови, земельна ділянка не була передана третій особі у власність чи у користування, у відповідача були відсутні підстави для відмови в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в користування земельної ділянки.

Частина 3 ст.2 КАС України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з встановлених обставин справи та вищенаведених норм законодавства України, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач надаючи позивачу відмову №31-2-0.3-9383/2-14 від 29 жовтня 2014 року, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірність прийнятого спірного рішення, в той час, як позивачем доведено наявність обставин, що обґрунтовують заявлені вимоги.

Відповідно до ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно з ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав наведеного вище, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Сапальова Т.В.

З оригіналом згідно:

секретар