Справа № 804/4727/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2015 рокусправа № 804/4727/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційніу скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання недійсною податкової консультації,-

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило визнати недійсною (нечинною) індивідуальну письмову податкову консультацію Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №4469/10/08-11-028 від 13 березня 2014 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач не погоджується з висновками, викладеними у податковій консультації, вважає її недійсною та такою, що суперечить нормам та змісту податку на доходи фізичних осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що нормами Податкового кодексу України передбачено право позивача діяти певним чином, отримавши певну податкову консультацію, тобто встановлено право щодо застосування отриманої консультації зі звільненням від відповідальності у випадку дій на підставі неї. У той же час податкова консультація не носить для позивача зобов'язального характеру та не породжує обов'язків для платників щодо певного застосування норм чинного законодавства, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року повністю та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернулась до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області для надання податкової консультації щодо можливості віднесення позивачем до витрат на придбання інвестиційного активу (в розумінні п.п.170.2.2 п.170.2 ст. 170 Податкового кодексу України) грошових коштів у вигляді її частки у спільних коштах подружжя в розмірі 50%, які були витрачені її чоловіком на придбання подружжям частки у статутному капіталі господарського товариства, за рахунок спільних коштів подружжя в інтересах сім'ї

Відповідно до наданої Криворізькою південною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкової консультації №4469/10/08-11-028 від 13 березня 2014 року інвестиційний актив, подарований платнику податку чи успадкований платником податку, вважається придбаним за вартістю, що дорівнює сумі державного мита та податку з доходів фізичних осіб, сплачених у зв'язку з таким даруванням чи успадкуванням (п.п.170.2.2 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України). Тобто при подальшому продажу платником податку такого інвестиційного активу інвестиційним прибутком вважатиметься сума доходу за мінусом суми державного мита та податку з фізичних осіб, сплачених у зв'язку із успадкуванням.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нормами Податкового кодексу України передбачено право позивача діяти певним чином, отримавши певну податкову консультацію, тобто встановлено право щодо застосування отриманої консультації зі звільненням від відповідальності у випадку дій на підставі неї. У той же час податкова консультація не носить для позивача зобов'язального характеру та не породжує обов'язків для платників щодо певного застосування норм чинного законодавства.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсною податкову консультацію, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Консультації надаються органом державної податкової служби або митним органом, в якому платник податків перебуває на обліку, або вищим органом державної податкової служби або вищим митним органом, якому такий орган адміністративно підпорядкований, а також центральним органом державної податкової служби або спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Положеннями статті 53 Податкового кодексу України визначено, що платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Отже, податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, який містить правову позиції органу Державної податкової служби із застосування конкретних норм податкового законодавства, в межах повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав відповіді на всі поставлені перед ним питання, оскільки в податковій консультації викладена правова позиція з приводу практичного застосування п.п.170.2.2 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України, а саме - інвестиційний актив, подарований платнику податку чи успадкований платником податку, вважається придбаним за вартістю, що дорівнює сумі державного мита та податку з доходів фізичних осіб, сплачених у зв'язку з таким даруванням чи успадкуванням. Тобто, при подальшому продажу прибутком вважатиметься сума доходу за мінусом суми державного мита та податку з доходів фізичних осіб, сплачених у зв'язку з успадкуванням.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсною податкової консультації, оскільки податкова консультація застування норм Податкового кодексу України з питань оподаткування податком на доходи фізичних осіб, не суперечить нормам або змісту вказаного податку та не носить загальнообов'язкового характеру, оскільки не породжує обов'язків для платників щодо певного застосування норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в межах апеляційних скарг порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Л.М. Нагорна