Справа № 826/5264/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/45013/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Амєліна С.Є.,

Мойсюка М.І.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Київгаз» (далі - Товариство) до Прокуратури міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Прокуратури міста Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Товариство пред'явило в суді позов до Прокуратури міста Києва, в якому просило визнати протиправною бездіяльність прокурора Герасимюка М.В. щодо ненадання відповіді на запити від 7 квітня 2014 року № 691/09 та 9 квітня 2014 pоку № 712/09 в строк встановлений законодавством та зобов'язати відповідача надати на їх відповідь.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви від 9 квітня 2014 pоку № 712/09, закрито.

Таким чином, судом вирішувалися позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності прокурора Герасимюка М.В. щодо ненадання відповіді на запит від 7 квітня 2014 року № 691/09 в строк встановлений законодавством та зобов'язання відповідача надати на нього відповідь.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії щодо надання відповіді на запит від 7 квітня 2014 року № 691/09 з порушенням строку передбаченого чинним законодавством. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування прийнятих ними рішень та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на касаційну скаргу Товариство просить залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що 7 квітня 2014 року Товариство звернулося до Прокурора міста Києва Герасимюка М.В. зі зверненням, в якому просило надати інформацію щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру судових розслідувань та чи почато розслідування за заявою про вчинене кримінальне правопорушення старшим слідчим першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві, старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_5

Зазначене звернення надійшло до Прокуратури міста Києва 9 квітня 2014 року, що підтверджується штемпелем прокуратури та вхідним реєстраційним № 1061-П, а листом від 14 квітня 2014 року № 23-117вих-14 на нього дана відповідь, в якій повідомлено, що наведені у зверненні позивача відомості до Єдиного реєстру судових розслідувань не вносились та роз'яснено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора у разі незгоди з прийнятим рішенням.

В цей же день, відповідь була зареєстрована в книзі вихідної документації Прокуратури міста Києва за № 23-117вих-14, однак, направлена на адресу Товариства лише 16 квітня 2014 року, про що свідчить копія конверту з відтиском дати поштового штемпеля.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Положеннями частин другої та четвертої статті 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З огляду на такі вимоги чинного на час спірних правовідносин законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що незважаючи на вчасно підготовлену відповідь на запит позивача, відповідач не надав її у встановлений Законом № 2939-VI строк (протягом п'яти робочих днів).

При цьому, суди попередніх інстанцій правильно вказали на те, що факт реєстрації відповіді на запит позивача в журналі вихідної кореспонденції Прокуратури міста Києва 14 квітня 2014 року, підтверджує лише її реєстрацію, і не є належним доказом на підтвердження обставин щодо її направлення в цей же день.

Що стосується посилання відповідача на реєстр поштових відправлень, що знаходиться в матеріалах справи, та, на його думку, підтверджує факт передачі листа-відповіді до поштового відділення 15 квітня 2014 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки він не містить штампу поштового відділення з датою його прийняття.

Окрім того, судами під час розгляду справи встановлено, що у відповідь на звернення від 7 квітня 2014 року № 691/09, відповідач від 14 квітня 2014 року № 23-117 вих-14 надав Товариству обґрунтовану відповідь щодо поставлених у зверненні питань, а тому колегія суддів погоджується з їхнім висновком про відмову в задоволенні вимог щодо надання відповіді на звернення.

Такі висновки підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються доводами касаційної скарги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, їх висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційних скарг їх не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Прокуратури міста Києва відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

С.Є.Амєлін

М.І.Мойсюк