Справа № 302/1516/14-а, 2а-302/118/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р. Справа № 876/674/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області, ОСОБА_1 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про визнання відмови в перерахунку пенсії незаконною та зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Зокрема, просить суд зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю із врахуванням збільшення на суму виплачених їй матеріальних допомог та індексації заробітної плати.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.12.2014 року позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання провести перерахунок розміру пенсії на її користь з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії - індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 02.01.2009р. по 16.06.2014р. (включно) - залишено без розгляду. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі щодо неврахування у заробіток при призначенні пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 17.06.2014 року з урахуванням здійснених виплат та нараховувати щомісячно з урахуванням довідки Фінансового управління Міжгірської районної державної адміністрації від 16.07.2014 № 367 і надалі їй виплачувати пенсію із врахуванням збільшення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області, оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, не проведено повного та всебічного з'ясування обставин справи, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Як на доводи апеляційної скарги покликається на те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не належить до інших надбавок, матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не включаються у структуру заробітної плати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця. Тому при визначенні розміру призначеної (перерахованої) пенсії обґрунтовано відповідачем не було враховано ці виплати.

Постанова Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.12.2014 року оскаржена також позивачем, ОСОБА_1, яка в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову в частині залишення позовних вимог без розгляду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що строк давності у даному випадку повинен відраховуватись з моменту отримання позивачем відповіді від відповідача у серпні 2014 року, а не від часу звернення до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено те, що у липні 2014 року позивачем ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі була надана довідка про складові заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії, в якій були зазначені матеріальні допомоги на оздоровлення та для покращення соціально-побутових умов, індексація грошових доходів.

У відповідь на своє письмове звернення позивач отримала лист управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі, яким було відмовлено врахувати при призначенні пенсії державного службовця індексацію заробітної плати, а також матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що на момент виходу на пенсію позивача до складових її заробітної плати з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування входили, у тому числі, і матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, які не були враховані відповідачем.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України (ч.7 ст.33).

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 лютого 2012 року.

Стосовно індексації, то колегія суддів зазначає, що індексація грошових доходів встановлена Законом України "Про індексацію грошових доходів громадян" від 03.07.1991р.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Позивачем при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області до заяви про призначення пенсії додано довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" із зазначенням вказаних вище виплат /а.с.8-12/.

Колегією суддів встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань нараховувалися та виплачувались позивачу під час його роботи на посаді державного службовця.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Проте, враховуючи те, що пенсія позивачу призначається довічно, а Закон, яким керується суд при прийнятті рішення, також не обмежує права позивача на отримання пенсії у визначеному Законом розмірі певним періодом часу, то не визначення кінцевого строку для нарахування та виплати оспорюваної пенсії, само по собі не є вирішенням прав позивача на майбутнє.

Колегія суддів також зазначає про правомірність задоволення позовних вимог в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, оскільки відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу приписів ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відтак, судом першої інстанції правомірно залишено без розгляду позовні вимоги поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.12.2014 року у справі №302/1516/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя: Р.Б. Хобор

Судді: Я.С. Попко

І.О. Яворський