Справа № 2а-3946/11/0970
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/53035/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області правонаступника Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськ-Брухт» (далі - Товариство) до ДПІ, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області (далі - Казначейство),

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ № від 18.02.2011 року, № та № від 28.09.2011 року, № від 16.09.2011 року; стягнення з Казначейства коштів, у розмірі 192 849,32 грн.

Зазначило, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення спростовуються наявними в матеріалах адміністративної справи первинними документами, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій та виконання договорів.

10 лютого 2012 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року, позов задоволено частково.

Податкові повідомлення-рішення ДПІ № від 18.02.2011 року та № від 16.09.2011 року визнано протиправними та скасовано; стягнуто з рахунків Державного бюджету України Казначейства на користь Товариства кошти, у розмірі 192 849,32 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що реальність господарських операцій Товариства з контрагентами підтверджується первинними документами.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з січня до лютого 2011 року ДПІ була здійснена планова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 1.10.2007 року до 30.09.2010 року, за наслідками якої 11.02.2011 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариство у порушення вимог пп. 7.2.1, 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України №168/97-ВР від 3.04.1997 року «Про податок на додану вартість» занизило податок на додану вартість, у розмірі 151 784,00 грн.

18 лютого 2011 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 189 731,00 грн., у тому числі 151 785,00 грн. - основного платежу, 37 946,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

28 лютого 2011 року ДПІ прийняла рішення №4982/10/24-150/1632 про розстрочення Товариству грошових зобов'язань за зазначеним податковим повідомленням-рішенням на суму 139 868,30 грн. на строк з 28.02.2011 року до 9.09.2011 року, на підставі чого між Товариством та ДПІ був укладений відповідний договір №24-151/17.

Відповідно до виписок з рахунку Товариства в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до Державного бюджету України через розрахункові рахунки в Казначействі Товариством були сплачені кошти, у розмірі 192 849,32 грн., в рахунок погашення грошового зобов'язання.

У липні 2011 року ДПІ була здійснена позапланова невиїзна перевірка Товариства з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за взаємовідносинами з ТОВ «Втормет АА» за період з 1.09.2009 року до 30.11.2009 року, за наслідками якої 21.07.2011 року був складений акт перевірки.

Згідно з актом перевірки Товариство порушило вимоги пп. 7.2.1, 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України №168/97-ВР від 3.04.1997 року «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість, у розмірі 286 735,00 грн.

10 серпня 2011 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 430 102,50 грн., у тому числі 286 735,00 грн. - основного платежу та 143 367,50 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами адміністративного оскарження, ДПІ скасувала зазначене податкове повідомлення-рішення в частині застосування до Товариства штрафної санкції, у розмірі 71 683,75 грн.

16 вересня 2011 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 358 418,75 грн., у тому числі 286 735,00 грн. - основного платежу та 71 683,75 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 3.05.2010 року між Товариством та ТОВ «Загіп» був укладений договір купівлі-продажу металобрухту № 10/10/27.

1 вересня 2009 року між Товариством та ТОВ «Втормет АА» був укладений договір купівлі-продажу металобрухту №09/17.

На підтвердження реальності господарських операцій Товариство надало ДПІ: акти виконаних (приймання брухту) робіт; договори на реалізацію металобрухту; акти приймання металобрухту; видаткові та податкові накладні; книги складського обліку; банківські виписки зі свого особового рахунку щодо перерахування коштів за реалізований металобрухт.

Господарська діяльність Товариства підтверджується наявністю кількісного персоналу працівників, штатним розписом Товариства, наказами про прийняття на роботу працівників.

З балансового рахунку Товариства вбачається наявність технічних транспортних засобів в Товаристві для заготівлі та транспортування металобрухту.

При укладанні зазначених договорів контрагенти Товариства були належним чином зареєстровані в податкових органах, сплачували податки, мали необхідні ліцензії на заготівлю і переробку металобрухту.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що Товариство не може нести відповідальність за порушення вимог закону його контрагентами в ході їх власної господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 996-XIV від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлені підстави та порядок для визнання недійсності (нікчемності) правочинів.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України.

Суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що укладені між Товариством та його контрагентами договори відповідають вимогам чинного законодавства.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області відхилити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.