Справа № 813/2055/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р. Справа № 876/5960/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г.,Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Золочівському районі Львівської області про зобов'язання до вчинення дій та про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області звернулось до адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Золочівському районі Львівської області про зобов'язання прийняти до заліку суми пенсій, виплачені гр. ОСОБА_1 за період з 01.09.2013 року по 31.01.2014 року в розмірі 459,00 грн. та включити до щомісячних актів звірки; стягнення з відповідача суми пенсії, виплаченої гр. ОСОБА_1 за період з 01.09.2013 року по 31.01.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що включені до актів щомісячних звірок пенсії гр. ОСОБА_1 за період з 01.09.2013 року по 31.01.2014 відповідачем залишені без задоволення у зв'язку з тим, що нещасний випадок стався за межами робочого місця.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2014 року відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що вимоги про відшкодування сум витрат, по яких є розбіжності в актах звірки, повинні вирішуватися в судах адміністративної юрисдикції шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки. Щодо вимоги про стягнення - відмовлено за підставою, що нещасний випадок з ОСОБА_1 не пов'язаний з виробництвом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області подало апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як встановив суд першої інстанції, що підтверджено матеріалами справи, між сторонами у справі з вересня 2013 року по січень 2014 року складено акти щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно зі списками осіб, пенсії яких пред'явлені для відшкодування УПФ України в Золочівському районі і не прийняті до відшкодування ВВД ФССНВВПЗ України в Золочівському районі Львівської області за вересень 2013 року - січень 2014 року, неприйнята загальна сума пенсії гр. ОСОБА_2 становить 459,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з такого.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697, не врегульовує спірних правовідносин, що виникли в цьому випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків має застосовуватися за відсутності спору.

У разі незгоди Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підписання актів звірки, в судах адміністративної юрисдикції мають вирішуватися вимоги про стягнення витрат, а не вимоги про зобов'язання приймати до відшкодування витрати на виплату пенсій.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних із виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер із цих причин, що призначені особам, застрахованим згідно із Законом України від 23.09.1999 року № 1105-ХІV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застрахованим, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних із виконанням ними трудових обов'язків.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо прийняття до заліку суми пенсій, виплачені УПФ України в Золочівському районі ОСОБА_2 за період з 01.09.2013 року по 31.01.2013 року в розмірі 459,00 грн. та включити до щомісячних актів звірки.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про стягнення з ВВД ФССНВВ України в Золочівському районі суми пенсії виплаченої УПФУ в Золочівському районі ОСОБА_1 за період з 01.09.2013 року по 31.01.2014 року з огляду на таке.

За нормами статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у ст. 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Згідно п. 8 «Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 623 від 10.08.1993 року (відповідно до чинного на той момент законодавства), за результатами розслідування не складаються акти за формою Н-1 і не беруться на облік нещасні випадки, що сталися з працівниками: під час прямування на роботу чи з роботи пішки, на громадському, власному або іншому транспортному засобі, який не належить підприємству і не використовувався в інтересах цього підприємства; за місцем постійного проживання на території польових і вахтових селищ; за наявності тимчасової або постійної прописки; під час використання ними в особистих цілях транспортних засобів підприємства без дозволу власника, а також устаткування, механізмів, інструментів, крім випадків, що сталися внаслідок несправності цього устаткування, механізмів, інструментів; внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також внаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин у виробничих процесах, або порушенням вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від роботи; під час скоєння крадіжок або інших злочинів, якщо ці дії зафіксовані і на них є офіційний висновок суду або прокуратури; у разі природної смерті або самогубства за винятком випадків, зазначених у пункті 3 цього Положення, що підтверджено висновками відповідних органів.

Відповідно до приписів п. 9 відповідного Положення, якщо за підсумками розслідування буде вирішено, що нещасний випадок не підлягає обліку і на нього не повинен складатися акт за формою Н-1, то в такому разі складається акт за формою НТ (невиробничий травматизм)..

В матеріалах справи наявний акт оформлення нещасного випадку форми Н-1, згідно з яким випадок з ОСОБА_2, працюючим на посаді слюсаря - ремонтника у відділі головного механіка на Золочівському цукровому заводі, стався 30.05.1994 року під час виготовлення для особистої потреби без дозволу адміністрації деталі на заточеному верстаті в механічній майстерні та в не робочий час, в порушення виробничої дисципліни і техніки безпеки. При тому, як зазначено в самому акті, що цей випадок не підлягає обліку як нещасний випадок на виробництві.

Таким чином, за відсутності доказу настання нещасного випадку з ОСОБА_2 на виробництві при виконанні трудових обов'язків в робочий час, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зазначені фактичні обставини справи вказують на безпідставність позовних вимог про стягнення з ВВД ФССНВВПЗ України в Золочівському районі суми пенсії, виплаченої управлінням ПФУ в Золочівському районі ОСОБА_2 за період з 01.09.2013 року по 31.01.2013 року.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи та прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі №813/2055/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді Н.Г.Левицька

І.М.Обрізко