Справа № 497/232/15-а
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/232/15-а
Провадження № 2-а/497/16/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ковтун О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Дімітрова О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області, лейтенанта міліції Дімітрова Олександра Івановича про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2015 року позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23.01.2015 року, складену лейтенантом міліції ВДАІ Дімітровим О.І., відповідно до якої його, позивача, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 гривен, який здійснив обгін на перехресті між вул. Леніна та вул. Паризької комуни в м. Болград Одеської області, чим порушив п.п.14.6.А ПДР.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 січня 2015 року, керуючи автомобілем Mersedes-Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 біля 08:20 години по вулиці Леніна, м. Болград, здійснив обгін службового автомобілю інспекторів ДАІ, однак не на перехресті вулиць, тобто жодного порушення Правил дорожнього руху України не допустив. Через деякий час, його транспортний засіб обігнала службова машина інспекторів ДАІ з увімкненими проблисковими маячками. Інспектор ДАІ зупинив його транспортний засіб, пояснивши тим, що він, позивач допустив порушення ПДР України, що виразилися у здійсненні обгону на перехресті вулиць. Так як він позивач названого порушення не вчиняв, вважає постанову, складену відносного нього інспектором Дімітровим О.І. неправомірною, такою, що має бути скасована, а провадження по справі закрито.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в адміністративному позові та надав пояснення з підстав зазначених в ньому. Крім того, пояснив, що будь-яких свідків (понятих), які могли б підтвердити порушенням ним, позивачем Правил дорожнього руху залучено не було. На відео, що здійснено відео-реєстратором, встановленим в службовому автомобілі інспекторів ДАІ, відсутній запис про здійсненням ним, позивачем обгону на перехресті, а тому доказів на підтвердження його вини - не має.

Представник відповідача Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.10). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надіслав.

Інспектор Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області, лейтенант міліції Дімітров Олександр Іванович заперечував усі доводи позивача. Пояснив, що позивач дійсно рухаючись по вулиці Леніна в сторону автостанції Болград, на перехресті з вулицею Паризької Комуни здійснив обгін їх службового автомобілю, в зв'язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, та у подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача. При цьому інспектор не заперечував, що дійсно в його службовому автомобілі встановлений відео-реєстратор, який в зв'язку з технічними неполадками не зафіксував вчинення позивачем обгону на перехресті. Свідків (очевидців) скоєння позивачем адміністративного правопорушення не було виявлено. Під час складання протоколу були запрошені поняті, які підтвердили, що позивач відмовився від підпису в протоколі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, пояснення позивача, доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, діяльність держави спрямована на гарантію прав та свобод людини.

Права і свободи людини є невід'ємними та непорушними відповідно до ст.21 Конституції України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів України.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Розглядаючи зазначений спір, суд керується наступним.

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України 13.11.2006 року за № 1111 (надалі Інструкція) органам ДАІ надано право здійснювати функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері убезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи дорожньо-патрульної служби ДАІ.

Так, п. 4.2 вказаної Інструкції надає право співробітникам ДПС застосовувати в установленому порядку передбачені чинним законодавством заходи адміністративного впливу до порушників.

Між тим, реалізуючи свої повноваження в даній сфері, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 2.6 і п. 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 22.02.2001 року № 185 і зареєстрованої в МЮ України 26.03.2001 року за № 272/5463, до протоколу про адміністративне правопорушення вносяться прізвище, ім`я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків, до названого протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення тощо).

Із ВДАІ з обслуговування Болградського району УДАІ ГУМВС України в Одеській області матеріалів адміністративної справи про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП до суду не надходило.

В судовому засіданні були досліджені документи, що надані позивачем: протокол і постанова.

Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 564908 від 23.01.2015 року, складеного Інспектором Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області, лейтенантом міліції Дімітровим Олександром Івановичем вбачається, що «23 січня 2015 року о 08:25 годині гр.ОСОБА_1 керував автомобілем Mersedes-Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Леніна м. Болград, який здійснив обгін на перехресті між вулицею Леніна та Паризької Комуни», чим порушив п.14.6 а Правил дорожнього руху України. В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вчинено запис інспектором «Від підпису відмовився» (а.с.7).

Тоді ж 23.01.2015 року Інспектором Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області, Дімітровим О. І. за наслідками розгляду названого протоколу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 616452 відносно ОСОБА_1, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425.00 гривен (а.с.6).

Таким чином, до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №564908 від 23.01.2015 року складеного відносно позивача жодного доказу про скоєння ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, як це передбачено п. 2.6 і п. 2.7 вищеназваної Інструкції, не надано.

Відповідачу суд пропонував надати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів, викладених в позовній заяві (а.с.10), однак, жодного документу суду надано не було.

Разом з цим, присутній в судовому засіданні Інспектор Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області, лейтенант міліції Дімітров О. І. підтвердив, що дійсно в його службовому автомобілі встановлений відео-реєстратор, який в зв'язку з технічними неполадками не зафіксував вчинення позивачем обгону на перехресті.

Позивач не визнав факт скоєння ним вищеназваного правопорушення.

Всі ці факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб'єкта владних повноважень, повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.06.88 року (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначає, що суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП проголошує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст.62 Конституції України.

Між тим, будь-які докази, які б спростовували доводи позивача, в обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем в порушення вимог ст. 71 КАС України - не були надані після отримання ухвали суду про відкриття провадження, у зв'язку з чим суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

На підставі наведеного суд вважає, що в діях позивача відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ПС1 № 616452 від 23.01.2015 року винесена неправомірно, оскільки вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України, не доведена належними доказами, прийнята з порушенням порядку, передбаченого Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України, КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, тому є не обґрунтованою, тобто постановленою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення та відповідно до п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП підлягає - скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст.ст.3, 19, 55, 62 Конституції України, ч. 2 ст. 122, ст. ст. 247, 254, 278, 280, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 7, 18, 71, 86, 128, 159 - 163, 171-2, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 616452 від 23.01.2015 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього штрафу в сумі 425.00 гривен - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В.Кодінцева