Справа № 820/18571/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 820/18571/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2014р. по справі № 820/18571/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітні технології"

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітні технології" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управліня Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ податкового органу від 05.11.2014року № 1628.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що передумовою прийняття спірного наказу слугувало направлення податковим органом письмового запиту від 21.10.2014 року №7274/20-34-22-01-16/7, який на думку позивача був складений з порушенням встановлених п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, з огляду на відсутність відомостей про можливі порушення законодавства. Вказані обставини позивач вважає такими, що звільняють його від обов'язку надання відповіді на вказаний запит. Таким чином, враховуючи необґрунтованість та безпідставність письмового запиту, відповідач не мав встановлених законом підстав для прийняття спірного наказу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про законність та обґрунтованість спірного наказу. Таким чином, враховуючи необґрунтованість та безпідставність прийняття оскаржуваного наказу, відповідач не мав встановлених законом підстав для проведенням позапланової виїзної перевірки та складання за її наслідками відповідного акту, із зазначенням у ньому встановлених порушень.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у зв'язку з надходженням інформації, яка свідчить про порушення податкового законодавства (а саме актів інших податкових інспекцій щодо встановлення правопорушень щодо контрагентів ТОВ "Гранітні технології"), ДПІ у Московському районі звернулась до позивача із письмовим запитом від 21.10.2014 року №7274/20-34-22-01-16/7 про надання пояснень та її документального підтвердження з питань взаємовідносин із контрагентами-постачальниками, щодо діяльності з якими у інших податкових органів виникли сумніви.

Як вбачається з матеріалів справи та фактично не заперечується позивачем, вказаний запит надійшов на адресу підприємства 22.10.2014року.

Листом від 23.10.2014 року, який згідно із штампом вхідної кореспонденції надійшов на адресу ДПІ у Московському районі 28.10.2014 року (вх. № 9269/10), позивач відмовився у наданні пояснень та їх документального підтвердження, з посиланням на той факт, що письмовий запит від 21.10.2014 року №7274/20-34-22-01-16/7 складений з порушенням вимог п.73.3 ст. 73 ПК України, а саме не містить конкретних обґрунтованих підстав для його направлення, з огляду на відсутність посилань на відомості про можливі порушення законодавства. Приймаючи до уваги вищезазначене, у підприємства, на думку позивача, відсутній обов`язок надавати відповідь на вказаний запит. Таким чином, обов`язковий письмовий запит ДПІ у Московському районі від 21.10.2014 року №7274/20-34-22-01-16/7 залишився без виконання.

Поряд із цим, судом встановлено, що у зв'язку з ненаданням ТОВ "Гранітні технології" пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит від 21.10.2014 року №7274/20-34-22-01-16/7, ДПІ у Московському районі 05.11.2014 року було прийнято наказ № 1628 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Гранітні технології" та направлення на перевірку № 2086.

05.11.2014року співробітником ДПІ у Московському районі на підставі вищезазначеного наказу та направлення, з метою проведення перевірки, здійснено вихід за податковою адресою ТОВ "Гранітні технології".

Як вбачається з матеріалів справи, співробітник підприємства ОСОБА_1, відмовившись від ознайомлення з наказом № 1628 від 05.11.2014року та направленням на перевірку № 2086 від 05.11.2014року, також відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, усно повідомивши, що не згоден з умовами виходу на перевірку. На підставі вищевикладеного, перевіряючим ДПІ у Московському районі складено акт про недопуск до проведення перевірки ТОВ "Гранітні Технології" від 05.11.2014року № 1132/20-34-22-01-05, з яким був ознайомлений під підпис ОСОБА_1 (а.с. 36).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуваний наказ відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України , контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що кореспондує також з приписами пп.20.1.3 п.20.1 ст.20 Кодексу.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.(п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України).

Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ДПІ у Московському районі, як податкового органу.

Підпунктом 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи положення наведеної норми матеріального права в кореспонденції з приписами ст.42 Податкового Кодексу України, суд доходить висновку, що рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки може бути прийнято податковим органом лише в разі одночасної наявності таких умов: 1) належного складення податковим органом і направлення адресу платника податків обов'язкового письмового запиту, 2) фактичного отримання платником податків такого запиту, тобто вручення запиту під підпис посадовій (службовій) особі платника податків або уповноваженому представнику платника податків чи повернення до податкового органу поштового повідомлення про вручення такого запиту платнику податків, 3) спливу строку в 10 робочих днів від дня отримання платником податків письмового запиту податкового органу, 4) ненадання платником податків до податкового органу письмових пояснень та документальних підтверджень по суті отриманого запиту.

Згідно п.73.3 ст.73 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;5) у разі проведення зустрічної звірки;6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Таким чином, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на запит лише у разі, коли: запитується інформація не передбачена законом; за відсутності законних підстав для направлення запиту; за відсутності підпису керівника (заступником керівника); за відсутності переліку інформації та документів, запитується; у разі не зазначення підстав для надіслання запиту.

Колегія суддів зазначає, що запит ДПІ у Московському районі від 21.10.2014 року №7274/20-34-22-01-16/7, направлений позивачу про надання пояснення та їх документальні підтвердження щодо контрагентів , відповідає положенням п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України щодо сумнівності у факті здійснення операцій, та є за змістом запитом в розумінні пп. 78.1.1 п. 78 ст.78 Податкового кодексу України, в запиті визначено підстави направлення, а саме встановлення сумнівності у факті здійснення операцій ( факти, які свідчать про порушення контрагентами позивача податкового, валютного законодавства).

При цьому, Закон зобов'язує вказати у запиті підставу направлення, а не джерело чи конкретні факти порушень, отримані податковим органом.

Як вбачається з матеріалів справи така інформація була отримана з актів перевіркок контрагентів позивача , складених та направлених відповідачу з інших податкових органів.

Наявність отриманої інформації дає право ДПІ на підставі п.п. 1 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, направити запит.

Враховуючи що позивач, отримавши запит ДПІ у Московському районі від 21.10.2014 року №7274/20-34-22-01-16/7 відмовився надати документи, у контролюючого органу виник обов'язок проведення позапланової виїзної перевірки у відповідності до вимог п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, і відповідно право на видачу наказу на проведення перевірки.

Враховуючи наведене, підстави для визнання протиправним та скасування оскарженого наказу відсутні.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що дії контролюючого органу по видачі наказу не породжують для платника податків жодних правових наслідків, у зв'язку із тим, що прийняття наказів є обов'язком керівника податкового органу за умови настання законодавчо визначених підстав.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2014р. по справі № 820/18571/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Подобайло З.Г.
Судді Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.02.2015 р.