Справа № 826/669/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 лютого 2015 року 13:58 № 826/669/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., суддів Добрівської Н.А., Катющенка В.П. при секретарі судового засідання Непомнящій А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "Олімпія-Торг"
до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними дій
В С Т А Н О В И В:

19 січня 2015 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Приватне підприємство «Олімпія-Торг» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач) в якому просить: визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови в прийнятті у реєстрації податкової накладної № 111 від 25 листопада 2014 року, яка була направлена ПП «Олімпія-Торг» як електронний документ для внесення до Єдиного реєстру податкових накладних; зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 111 від 25 листопада 2014 року видану ПП «Олімпія-Торг» датою (операційним днем) направлення її як електронного документу для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/669/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засідання на 02 лютого 2015 року, яке відкладалось на 11 лютого 2015 року у зв'язку необхідністю отримання додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні 11 лютого 2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти позову.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Приватне підприємство «Олімпія-Торг» () є юридичною особою, яка зареєстрована 08 серпня 2014 року під № 1 032451 відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Приватне підприємство «Олімпія - Торг» перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів в м. Києві.

Матеріали справи свідчать, що 15 жовтня 2014 року між Приватним підприємством «Олімпія-Торг» та Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ Міндоходів у місті Києві укладено договір № 151020141 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до ДПІ засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

У листопаді 2014 року Приватним підприємством «Олімпія - Торг» засобами електронного зв'язку надіслало до ДПІ у Подільському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві податкову накладну № 111 від 25 листопада 2014 року.

Проте, відповідач не прийняв зазначену вище податкову накладну, мотивуючи відмову існуючою забороною у прийомі звітності по електронній пошті через можливу відсутність договору з МДЗУ та існування помилки, що зазначено у квитанції № 1.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши встановлені обставини справи, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України 201.1 платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України зокрема передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджені наказом Міністерство фінансів України від 01 листопада 2011 року № 1379 "Про затвердження форми Податкової накладної та Порядку її заповнення", відповідно до якої обов'язковим реквізитом податкової накладної, в т.ч. є "місцезнаходження (податкова адреса) продавця".

Судом встановлено, що підставою для відмови у прийнятті податкової накладної є виявлення помилки та ймовірність відсутності договору про визнання електронних документів.

У позовній заяві позивач стверджує, що 25 листопада 2014 о 18:20 год. ним надіслано ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 111 від 25 листопада 2014, доказом чого є квитанція № 1 від 25 листопада 2014 року щодо відмови у її прийнятті.

Разом з тим, згідно наданих відповідачем доказів, податкову накладну № 111 від 25 листопада 2014 року надіслано відповідачу 24 листопада 2014 року, що підтверджується відповідною квитанцією № 1 від 24 листопада 2014 року.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наявність в матеріалах справи завіреної належним чином копії квитанції № 1 від 24 листопада 2014 року, суд приймає доводи відповідача щодо направлення спірної податкової накладної № 111 від 25 листопада 2014 року на адресу Державної фіскальної служби України саме 24 листопада 2014 року.

Таким чином, в податковій накладній містилась помилка в даті її складання, а саме зазначено 25 листопада 2014 року, оскільки податкова накладна була складена пізніше її направлення на реєстрацію до ЄРПН.

Крім цього, підставою для відмови у прийнятті податкової накладної зазначено можливе розірвання договору про визнання електронних документів, з приводу чого колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Порядку подання податкової накладної та/або розрахунок коригування Державній податковій службі в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого Державною податковою службою.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року N 233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до пункту 1 розділу III вказаної Інструкції податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором (пункт 1 розділу II Інструкції)

Пунктом 2 розділу II Інструкції встановлено, що для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Враховуючи вищевикладене, платник податку може подати податкову накладну та/або розрахунок коригування до контролюючого органу в електронній формі виключно засобами телекомунікаційного зв'язку, за умови, що з контролюючим органом укладено договір про визнання електронних документів, а також проведено обмін посиленими сертифікатами відкритих ключів, сформованими акредитованим центром сертифікації ключів.

02 лютого 2015 року судовим запитом витребувано у ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС України в місті Києві інформацію щодо підстав розірвання договору із Приватним підприємством «Олімпія-Торг».

Дослідивши надані ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС України в місті Києві матеріали, судом встановлено, що Договір від 15 жовтня 2014 року № 151020141 про визнання електронних документів, укладений із Приватним підприємством «Олімпія-Торг», розірвано контролюючим органом в односторонньому порядку, про що повідомлено позивача листом від 05 листопада 2014 року № 194/10/26-56-10-05 (доказ направлення на адресу позивача повідомлення про розірвання договору та доказ отримання містяться в матеріалах справи).

Доказів визнання у судовому порядку неправомірності та/або протиправності зазначених дій територіального органу ДФС позивачем у порядку ст.ст. 69,70 КАС України не надано.

Таким чином, враховуючи наявність у податковій накладній помилки та розірвання договору від 15 жовтня 2014 року № 151020141 про визнання електронних документів із Приватним підприємством «Олімпія-Торг», з урахуванням відсутності доказів визнання у судовому порядку неправомірності та/або протиправності зазначених дій територіального органу ДФС, відмова відповідача від прийняття податкової накладної від 25 листопада 2014 року № 111 є правомірною.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач суду не надав.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість вчинення спірних дій та прийняття рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного підприємства «Олімпія-Торг» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Олімпія-Торг» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді: Н.А. Добрівська

В.П. Катющенко