Справа № 823/251/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року справа № 823/251/15

м. Черкаси

12 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

за участю секретаря - Рахліної В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області до відділу державної виконавчої служби Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2015 р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області, в якому просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу ДВС Тальнівського РУЮ Черкаської області Саламахи М.В. такою, що порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та полягає у неналежному виконанні своїх обов'язків, не вжиті заходів щодо перевірки майнового стану боржника, не направленні постанови про арешт і розшук майна божника до управління ДАІ УМВС України в Черкаській області, не здійсненні опису та арешту майна боржника та не вжиті інших заходів відповідно до законодавства, а також просило зобов'язати відповідача вжити всіх передбачених законодавством заходів з примусового виконання вимоги № Ф-337 У від 06.08.2013 р., виданої УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області та виконавчого листа № 823/2089/13-а від 30.08.2013 р. виданого Черкаським окружним адміністративним судом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з вересня 2013 року на виконанні у відділі ДВС Тальнівського РУЮ Черкаської області перебуває зведене виконавче провадження, до якого входить ВП № 39775628, відкрите 05.09.2013 р. на підставі виконавчого листа № 823/2089/13-а від 30.08.2013 р., виданого Черкаським окружним адміністративним судом про стягнення боргу в сумі 2883,87 грн. з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області та ВП № 39822132 з примусового виконання вимоги УПФУ в Тальнівському районі № Ф-337 У від 06.08.2013 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_2 недоїмки зі сплати єдиного внеску. Позивач вважає, що державним виконавцем станом на день звернення до суду не в повній мірі були вжиті заходи щодо фактичного примусового виконання вищевказаних виконавчих документів (невчасно були направлені постанови про арешт і розшук майна боржника до управління Державтоінспекції, не здійснено вихід та огляд помешкання боржника для виявлення майна та його опису і арешту, а також не проведено дії щодо встановлення наявності коштів боржника у банківських установах та проведення їх арешту), чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що встановлені ст.ст. 6, 11, 30 даного Закону.

Позивач в судове засідання не прибув, свого представника не направив, натомість в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника управління та прийняти рішення за наявними в справі доказами.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, проте надав заперечення, в яких повністю заперечив проти задоволення вимог УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області. Крім цього зазначив, що для стягнення з ФОП ОСОБА_2 вищевказаної заборгованості державним виконавцем був вжитий достатній ряд заходів, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а саме: були відкриті виконавчі провадження; стягнуто частину заборгованості на рахунки УПФУ в Тальнівському районі; прийнято постанову про арешт всього майна боржника; внесено відомості в реєстр обтяжень рухомого майна відносно автомобіля боржника; направлено запити до ДПС України про номери рахунків, відкритих у банківських установах, що належать боржнику, а також до Пенсійного фонду України; прийнято постанову про розшук рухомого майна боржника, яку направлено на виконання до УДАІ УМВС України в Черкаській області, направлено запити до органів та установ, які посвідчують право власності. З огляду на зазначені обставини, представник відповідача в своїх запереченнях наголосив, що державний виконавець вжив всі заходи, передбачені законом для стягнення з боржника наявної заборгованості, в зв'язку з чим вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

В наданих запереченнях представник відповідача просив провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо всіма особами, які беруть участь у справі, буде заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності, то судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, письмовим провадженням у справі є розгляд і вирішення адміністративної справи судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи в порядку письмового провадження.

Частиною 1 ст. 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області передало для примусового виконання до відділу ДВС Тальнівського РУЮ Черкаської області для стягнення з ФОП ОСОБА_2:

- виконавчий лист № 823/2089/13-а, виданий Черкаським окружним адміністративним судом 30.08.2013 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області боргу в сумі 2883,87грн. (а.с.9);

- вимогу УПФУ в Тальнівському районі № Ф-337 У від 06.08.2013 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_2 недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 1194,03грн. (а.с.7).

05.09.2013 р. та 10.09.2013 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Тальнівського РУЮ Саламахою М.В. були прийняті постанови про відкриття ВП № 39775628 (за виконавчим листом Черкаського окружного адміністративного суду, а.с.8) та ВП № 39822132 (за вимогою УПФУ в Тальнівському районі, а.с.6).

В подальшому, 04.02.2015 р. головним спеціалістом-юристконсультом УПФУ в Тальнівському районі проведено ознайомлення з матеріалами вищевказаних виконавчих проваджень, про що складено відповідний акт (а.с.4-5). Зазначеним актом зафіксовані заходи, які були вжиті державним виконавцем для виконання ВП № 39775628 та ВП № 39822132.

Вважаючи, що державним виконавцем відділу ДВС Тальнівського РУЮ з початку відкриття зазначених проваджень не були в повній мірі вжиті заходи для фактичного примусового їх виконання, що є порушенням вимог ст.ст. 6, 11, 30 Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. (надалі - Закон № 606).

Згідно ст. 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.ч.1-2 ст.2 Закону № 606).

За приписами ч.1 ст.17 Закону № 606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом

Відповідно до ч.2 зазначеної статті відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема такі виконавчі документи, як: виконавчі листи, що видаються судами а також рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Як передбачено ч.1 ст.11 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В свою чергу, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч.2 ст.11 Закону № 606).

Відповідно до ст.32 Закону № 606 заходами примусового виконання рішень є - звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Так, згідно ст.52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

В даному випадку суд критично оцінює доводи позивача, що державним виконавцем не була здійснена достатня кількість заходів для фактичного примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 823/2089/13-а від 30.08.2013 р. та вимоги УПФУ в Тальнівському районі № Ф- 337У від 06.08.2013 р. та зазначає наступне.

При дослідженні матеріалів, які містяться в адміністративній справі № 823/251/15 судом встановлено, що після відкриття ВП № 39775628 та ВП № 39822132 (за вищевказаними виконавчими документами), 20.12.2013 р. відділом ДВС Тальнівського РУЮ Черкаської області було отримано на свій запит з МРЕВ ДАІ УМВС України в Черкаській області інформацію про те, що за боржником - ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль «Мерседес Бенц Спрінтер» д/н НОМЕР_1 та причіп ММЗ 81024 д/н НОМЕР_2. В подальшому, 09.01.2014 р. державним виконавцем на підставі вищевказаної інформації було прийнято постанову про арешт всього майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

До заперечень на адміністративний позов представником відповідача було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якій значиться, що згідно постанови державного виконавця від 09.01.2014 р. накладено арешт на все нерухоме майно боржника та заборонено його відчуження. А у відповідності до реєстру обтяжень рухомого майна, копія якого також додана представником відповідача до заперечень, вбачається, що також накладено арешт та застосовано заборону відчуження відносно транспортних засобів, які зареєстровані за боржником.

Судом також встановлено, що державним виконавцем на початку червня 2014 року в порядку виконання зазначених проваджень були направлені запити до ДПС України для отримання інформації про номери рахунків відкритих в банківських установах, що належать боржнику та джерела отримання боржником доходів, а також до Пенсійного фонду України з метою отримання інформації про боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими або цивільно-правовими договорами.

Відповіддю ДПС України від 16.06.2014 р. державного виконавця було повідомлено про те, що у ФОП ОСОБА_2 відсутні розрахункові рахунки у банківських установах, а також зазначено про відсутність інформації відносно джерел отримання боржником доходів. Листом від 12.06.2014 р. Пенсійний фонд України повідомив відповідача, що боржник пенсію не отримує і не працює за трудовим або цивільно-правовим договором.

12.06.2014 р. державним виконавцем прийнято постанову про розшук рухомого майна, що зареєстроване за боржником (автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер» д/н НОМЕР_1 та причіпа ММЗ 81024 д/н НОМЕР_2), яку направлено на виконання до УДАІ УМВС України в Черкаській області. В подальшому, у зв'язку з вищевказаною обставиною ВП № 39775628 було зупинено.

З наданих представником відповідача документів, в підтвердження своєї правової позиції суд з'ясував, що крім вищевказаних заходів для стягнення з ФОП ОСОБА_2 заборгованості, державним виконавцем були також направлені запити до органів та установ, які посвідчують право власності, зокрема: до Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів та до Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської облатсі.

Таким чином, проаналізувавши норми Закону України «Про виконавче провадження», а також повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку державним виконавцем відділу ДВС Тальнівського РУЮ Черкаської області була здійсненна достатня кількість заходів для примусового виконання ВП № 39775628 та ВП № 39822132 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області заборгованості по виконавчому листу Черкаського окружного адміністративного суду № 823/2089/13-а від 30.08.2013 р. та вимозі УПФУ в Тальнівському районі № Ф- 337У від 06.08.2013 р., а тому вимога позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім цього, судом також встановлено, що 14.01.2014 р. відповідачем вже стягнуто з ФОП ОСОБА_2 частину заборгованості (по ВП № 39775628 ) в сумі 530,47 грн., які були перераховані на рахунки УПФУ в Тальнівському районі в Черкаській області.

Стосовно позовної вимоги УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області щодо зобов'язання відповідача вжити всіх передбачених законодавством заходів з примусового виконання вимоги № Ф-337 У від 06.08.2013 р., виданої УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області та виконавчого листа № 823/2089/13-а від 30.08.2013 р. виданого Черкаським окружним адміністративним судом, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушенні права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи те, що згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і повного виконання виконавчого документа, з огляду на те, що суд не вправі зобов'язати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача вжити всіх передбачених законодавством заходів з примусового виконання вимоги УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області № Ф-337 У від 06.08.2013 р. та виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 30.08.2013 р. № 823/2089/13-а про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в Тальнівському районі в Черкаській області заборгованості.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань