Справа № 826/16174/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу компанії ALEXPHARM GMBH LTD на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом компанії ALEXPHARM GMBH LTD до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» та Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України про визнання протиправними рішення і дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Компанія ALEXPHARM GMBH LTD (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства охорони здоров'я України (далі - відповідач), третя особа: державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» (далі - Державний експертний центр МОЗ), Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства Державним експертним центром МОЗ при здійсненні процедури державної реєстрації лікарського засобу; визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 125-Адм від 30 вересня 2014 року «Про проведення перевірки» (далі - оскаржуваний наказ) щодо дотримання вимог законодавства Державним експертним центром МОЗ при здійсненні процедури державної реєстрації лікарського засобу «БАРАЛГІН®», виробництва Мікро Лабс Лімітед, Індія (далі - лікарський засіб).

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 25 листопада 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

30 вересня 2014 року відповідач прийняв оскаржуваний наказ, яким було:

- утворено та затверджено склад комісії щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства Державним експертним центром МОЗ при здійсненні процедури державної реєстрації лікарського засобу (далі - комісія);

- зобов'язано комісію у період із 01 по 03 жовтня 2013 року провести перевірку щодо дотримання вимог законодавства Державним експертним центром МОЗ при здійсненні процедури державної реєстрації лікарського засобу;

- зобов'язано генерального директора Державного експертного центру МОЗ забезпечити умови та сприяти проведенню перевірки комісією;

- голові комісії представити Міністру охорони здоров'я України результати перевірки у строк до 08 жовтня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи до відповідача надійшло звернення третьої особи-2 від 29 вересня 2014 року № 14/1/5-8417нт щодо проведення перевірки у зв'язку із можливими неправомірними діями окремих службових осіб Державного експертного центру МОЗ під час підготовки та підписання висновку щодо ефективності, безпечності та якості лікарського засобу.

На виконання резолюції Міністра охорони здоров'я України на вказаному зверненні, оскаржуваним наказом, як уже зазначено вище, утворено комісію.

Згідно з п.п. 13, 12 п. 4, пп. 5 п. 11 Положення про МОЗ, МОЗ України, відповідно до покладених на нього завдань, виконує у межах повноважень функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління; утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи та організації, у тому числі медичні заклади, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, формує кадровий резерв на посади керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління МОЗ України; виконує у межах повноважень інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Міністр організовує та контролює виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України в апараті Міністерства, а також на підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери управління МОЗ України.

Відповідно до п. 8 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав законної сили з 16 серпня 2014 року, до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» внесено такі зміни: доповнено ст.ст. 26-32 такого змісту: ст. 31. Установити, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 розділу 1, п. 5.1 розділу 5 статуту Державного експертного центру МОЗ, третя особа-1 - уповноважена відповідачем спеціалізована експертна установа у сфері доклінічного вивчення, клінічних випробувань та державної реєстрації лікарських засобів (у тому числі медичних імунобіологічних препаратів) в межах, що визначені Законами України «Про лікарські засоби» та «Про захист населення від інфекційних хвороб», яка також є головною організацією у сфері здійснення фармаконагляду, стандартизації медичної допомоги та медичного, у тому числі фармацевтичного, обслуговування, включаючи розробку відповідних медико-технологічних документів та проектів нормативних актів, що заснована на державній власності та належить до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України.

Уповноваженим органом управління Державного експертного центру МОЗ є відповідач.

Майно третьої особи-1 є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Державний експертний центр МОЗ володіє, користується і розпоряджається майном, що закріплене за ним відповідачем, з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою відповідача у випадках, передбачених законодавством та цим статутом.

З огляду на вищевикладені норми колегія суддів приходить до висновку, що відповідач уповноважений проводити перевірку третьої особи-1.

Що стосується посиланнь позивача на ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», а саме те, що перевірка може проводитися виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідач стосовно Державного експертного центру МОЗ здійснює функції власника та не є контролюючим органом у розумінні ст. 31 зазначеного Закону.

Оскаржуваний наказ відповідачем оформлено у межах власної компетенції, визначеної на законодавчому рівні.

Згідно з пп. 1 п. 5 Положення про МОЗ, МОЗ України для виконання покладених на нього завдань має право у установленому порядку залучати спеціалістів центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками), вчених, представників інститутів громадянського суспільства (за згодою) для розгляду питань, що належать до компетенції МОЗ України.

Оскільки оскаржуваний наказ оформлено у зв'язку з перевіркою обставин, викладених у зверненні третьої особи-2, до складу комісії включено представника третьої особи-2, що не суперечить Положенню про МОЗ.

Що стосується доводів позивача стосовно розповсюдження конфіденційної інформації членами комісії, створеної відповідно до оскаржуваного наказу, то суд звертає увагу на те, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження такого.

Згідно з ч. 13 ст. 9 Закону України «Про лікарські засоби», за розголошення, неправомірне використання реєстраційної інформації винні особи притягаються до дисциплінарної, адміністративної, цивільної та/або кримінальної відповідальності відповідно до законів України.

Тобто, у разі наявності факту незаконного розголошення конфіденційної інформації, повинен обиратись належний спосіб захисту прав, оскільки викладена обставина не є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов компанії ALEXPHARM GMBH LTD до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» та Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України про визнання протиправними рішення і дій відповідача та скасування його рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу компанії ALEXPHARM GMBH LTD - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 19.02.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.