Справа № 826/1023/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/1023/15

за позовом Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості "Укррибпроект"
до третя особа Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва
про скасування постанови №70/24 від 10.11.2014, зобов"язання вчинити дії

Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач) про скасування постанови №70/24 від 10.11.2014 та зобов'язати вчинити дії - зняти арешт із коштів на рахунках №2, №2.

В судовому засіданні 09.02.2015 судом протокольною ухвалою залучено до участі справі у якості третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва, оскільки оскаржувана постанова прийнята в рамках виконавчого провадження стягувачем в якому є Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не направлено позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що передувало прийняттю оскаржуваної постанови. Окрім того, позивач зазначив, що накладення арешту відповідачем на рахунки позивача унеможливлює виконання ним своїх обов'язків зі сплати обов'язкових податків та зборів. При цьому позивач посилається на Податковий кодекс та Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2465-VI, яким передбачено нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату податків та єдиного збору. Поряд з цим, позивач вказує, що рахунок на який було накладено арешт є рахунком із спеціальним режимом використання - для зарахування страхових внесків

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Справа вирішується на підставі наявних в ній доказів та матеріалів

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалив про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

встановив:

Державне підприємство Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову №70/24 державного виконавця Волошиної Марії Дмитрівни від 10 листопада 2014 про арешт коштів боржника Державного підприємства Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарювання і промисловості «Укррибпроект» (ідентифікаційний код суб'єкта господарювання: 00468177, адреса: вул. Тургенєвська, б. 82-А, м. Київ, 04050);

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зняти арешт із коштів Державного підприємства Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарювання і промисловості «Укррибпроект» (ідентифікаційний код суб'єкта господарювання: 00468177, адреса: вул. Тургенєвська, б. 82-А, м. Київ, 04050), які містяться на належних йому рахунках №2 та №2 відкритих в Публічному акціонерному товаристві «ФОРТУНА-БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 26254732, код банку 300904;

- заборонити Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві накладати арешт на рахунок Державного підприємства Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарювання і промисловості «Укррибпроект» 2 та №2 відкритих в Публічному акціонерному товаристві «ФОРТУНА-БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 26254732, код банку 300904, для виплати заборгованості з заробітної плати та оплати передбачених законодавством податкових платежів;

- судові витрати покласти на Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

Згідно матеріалів справи, 10 листопада 2014 року Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві на підставі Вимоги Управління Пенсійного фонду Шевченківського районного управління міста Києва №862/3709 від 01.03.2012, виконавчого листа №2а-12215/11/2670 від 10.07.2012 Окружного адміністративного суду міста Києва про стягнення з Державного підприємства Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» на користь УПФУ в Шевченківському району м. Києва боргу на загальну суму 41 857, 34 грн., відкрито виконавче провадження в рамках якого винесено оскаржувану постанову.

Позовні вимоги мотивовано тим, що кошти, які знаходяться на рахунку призначені для виплат заробітної плати та соціальних внесків. А згідно положень ст. 72 Закону «Про виконавче провадження» накладати обтяження на такі кошти не можна. Поряд з цим, згідно положень Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI передбачено нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату податків та єдиного збору. Окрім того позивач зазначає, що статтею 9, зокрема, ч. 12 вказаного закону встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану підприємства. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу). Таким чином, на думку позивача, на кошти призначення яких є сплата єдиного внеску не може бути звернуто стягнення за іншими вимогами, ніж сплата такого внеску.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28.04.2012 Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва на підставі ч. 4 п. 6 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» направлено до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції міста Києва вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-862/3709 від 01.03.2012 по підприємству боржнику, а саме Державного підприємства Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» з метою вжиття заходів щодо стягнення боргу.

Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції міста Києва Волошиною М.Д 11.05.2012 відкрито виконавче провадження (ВП №32517395).

06.08.2012 Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва на підставі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі - Закон N 606-XIV) направлено до відповідача оригінал виконавчого листа Окружного адміністративного суду місті Києва №2а-3911/12/2670 від 07.06.2012 про примусове виконання постанови від 25.04.2012 - для примусового стягнення з Державного підприємства Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» суми заборгованості у розмірі 6 178, 74 грн.

10.08.2012 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом (ВП 33780302).

В подальшому державним виконавцем постановами від 10.08.2012 ВП №32517395 та від 17.08.2012 ВП №33780302 приєднано зазначені виконавчі провадження до зведеного виконавчого провадження ВП №45331733 на підставі ст. 33 Закону N 606-XIV.

30.07.2012 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Волошиною М.Д. винесено постанову №70/24 про арешт коштів боржника та направлено останню до уповноважених осіб на виконання.

Листом від 07.08.20014 №12-27/236 ПАТ «Банк Національний кредит» повідомив про прийняття постанови про арешт коштів боржника до виконання. Листами від 08.08.2014 №6549/4/07-2-6-Бт ПАТ «Сбербанк Росії», від 08.08.2014 №10.5-186/37-83963 ПАТ «Унікредит банк» повідомили Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про відсутність коштів на арештованих рахунках боржника.

В подальшому, за наслідком отримання відповіді від Державної податкової служби України № від 26.09.14 на запит №7254052 від 25.09.2014, відповідачем встановлено, що позивачем відкрито новий рахунок в банківських установах. В зв'язку з вказаним, державним виконавцем Волошиною М.Д. в рамках зведеного виконавчого провадження 10.11.2014 винесено постанову про арешт коштів №70/24.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частина 1 статті 33 вказаного закону встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону N 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З системного аналізу вказаних норм судом вбачається, що рекомендованим листом з повідомленням про вручення надсилається виключно постанови про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу. Законодавець не ставить в залежність органи державної виконавчої служби надсилати боржнику інші виконавчі документи рекомендованими листами з повідомленням про вручення.

Суд не бере до уваги покликання позивача на не отримання постанови про відкриття провадження в рамках якою було винесено оскаржувану постанову з огляду на наступне.

В матеріалах виконавчого провадження містяться відомості щодо направлення позивачу постанов про накладення арешту на кошти боржнику, як первинної так і оскаржуваної. В той же час, вказані матеріали свідчать, зокрема, що позивачем було здійснено часткове погашення боргу (платіжні доручення №10784 від 09.08.2012, №10783 від 09.08.2012, №10248 від 19.07.2012). Вказане дає підстави суду дійти до висновку, що позивачу було та повинно було бути відомо про відкрите виконавче провадження, оскільки останнім здійснювалися відповідні розрахунки. Поряд з цим, оскарження дій/бездіяльності державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо відкриття виконавчого провадження не є предметом розгляду даної справи, а тому судом не приймається покликання позивача на порушення, які на думку останнього, існували при її прийнятті.

Поряд з цим, не заслуговують на увагу покликання позивача на ч. 4 ст. 57 Закону N 606-XIV згідної якої копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна, оскільки доказів того, що виконавцем не було направлено позивачу оскаржувану постанову у строк встановлений законом суду не надано.

Відповідно до присів п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В той же час статтею 52 Закону N 606-XIV передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Аналіз вказаних норм, матеріалів справи, дає підстави суду дійти до висновку, що дії державного виконавця відносно накладення арешту є правомірними, оскільки такі повноваження державному виконавцю надані йому законом.

Доводи позивача відносно положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI судом не приймаються, оскільки встановлений порядок використання грошових коштів повинен бути дотриманий роботодавцем при наявності звичайних умов. В даній справі «звичайні умови» відсутні, оскільки здійснюються дії по примусовому виконанню рішення. Таким чином, повноваження товариства щодо розпорядження власним майном (активами) обмежено рішенням (заходами) державного виконавця. Окрім того, суд відзначить, що наведені позивачем норми законодавства України, в тому числі ст. 72 Закону не містять заборон накладення арешту на кошти боржника.

Додатково суд зазначить, що згідно положень пп.5.1., 5.2. п.5 "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" (№ 492 від 12.11.2003) за поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій.

В той же час, суд не буре до уваги покликання позивача на Наказ від 05.05.2014 №05 про використання рахунків підприємства №652, № 2, яким встановлено спеціальний режим їх використання ( оплата праці, податків та зборів) з огляду на наступне.

Згідно пп. 5.4.1 п. 5.4 Договору банківського рахунку №11РО/47/2112/ЮР від 23.07.2014 встановлено, що клієнт має право вільно розпоряджатися коштами на Рахунках відповідно до чинного законодавства, за винятків примусового списання коштів.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що кошти які знаходяться на рахунку можуть бути використані позивачем на будь-які цілі та господарську мету товариства. Спеціальний режим використання рахунків повинен бути передбачений та встановлений договором та відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки договір про відкриття рахунків не містить відомостей щодо встановлення спеціального режиму використання, суд не приймає зазначені вище доводи позивача.

Окрім того, суд вважає за необхідне відзначити, що арешт накладений на рахунки не в цілому, а лише в межах заявленої суми до стягнення.

Посилання представника позивача на інше законодавство України в тому числі податкове судом не приймається, оскільки не стосується предмету спору і не звужують права державного виконавця у виконавчому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови №70/24 від 10.11.2014, зобов'язання зняти арешт є безпідставними та необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на вказане, суд дійшов до висновку, позовні вимоги щодо заборони відповідачу наклади арешт на рахунок Державного підприємства Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» №2, № 2 не підлягають до задоволення, оскільки судом не вирішуються питання наперед, а приймаються рішення відносно вже порушених прав фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи зазначене та підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цілому, оскільки оскаржувана постанова прийнята в порядок та спосіб у відповідності до повноважень та функцій, передбачених Законом.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163, 181 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк