Справа № 804/13068/13-а
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р. Справа № 804/13068/13-а

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ «Проммонтажстрой» до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2013 р. до суду надійшов даний адміністративний позов, у якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 28.05.2013 року № НОМЕР_1, прийняте Кривоворізькою південною міжрайонної ДПІ Дніпропетровської області ДПІ, про зменшення розмірів відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 204 600,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Криворізькою південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (далі за тексом відповідач) було проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ «Проммонтажстрой» (далі за текстом позивач) за результати перевірки було складено акт складено акт від 21.03.2013 року № 71/152/36607279, на підстав акту перевірки було винесено податкове повідомлення рішення від 28.05.2013 року № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 204 600, 00 грн., позивач не погоджується та вважає дії відповідача щодо складення податкового повідомлення рішення та вимоги є протиправними та не відповідають діючому законодавству.

Представник позивача не заперечував проти розгляду справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням заперечень до позову судом були встановлені наступні обставини, а саме 20 серпня 2013р. ТОВ «НВФ ПРОММОНТАЖСТРОЙ» отримало рішення ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 09.08.2013 р. № 1741/10/10-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення Криворізької південної МДПІ від 28.05.2013 р. № НОМЕР_1, а скаргу платника податків - без задоволення. 28.08.2013 р., тобто протягом 10 календарних днів з моменту отримання рішення за результатами розгляду первинної скарги, ТОВ «НВФ ПРОММОНТАЖСТРОЙ» направило повторну скаргу до Міністерства доходів та зборів України (вих. № 73 від 28.08.2013 р.). 24 вересня 2013 р. було отримано рішення Міністерства доходів та зборів № від 19.09.2013 р. про залишення скарги без розгляду.

Зменшення розміру відємного значення суми ПДВ було здійснене на підставі Акта про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість № 71/152/36607279 від 21.03.2013 р., яким встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України та 200.1 ст. 200 ПК України.

Також, судом були досліджені письмові докази, а саме: копія податкового повідомлення рішення від 28.05.2013 року, № НОМЕР_1, копія акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість № 71/152/36607279 від 21.03.2013 року, копія листа № 16 від 20.02.2013 року, копія податкової декларації за січень 2013 року, копія податкової накладної № 869 від 16.07.2012 року від ТОВ «Торгівельний дім «АРТЕКС», копія витягу з ЄДР.

Відповідно заперечення до позову перевіряючи особи зробили висновок, що при здійснені перевірки було виявлено, що позивачем допущено методологічну помилку при заповненні податкової декларації за січень 2013 року, а саме 20.02.2013 року надано до Криворізької південної МДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2013 року, в додатку 8 відсутній опис порушення при заповненні податкової накладної підприємством ТОВ «Торгівельний дім «Артекс» на загальну суму ПДВ 204600 грн., а саме № 869 від 16.07.2012 року на суму ПДВ 204600 грн.

Судом встановлення, що 28 травня 2013р. товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ ПРОММОНТАЖСТРОЙ» отримало податкове повідомлення рішення від 28.05.2013 року № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 204 600,00 грн. за податковою декларацією з ПДВ за січень 2013 р.

Зменшення розміру відємного значення суми ПДВ було здійснене на підставі Акта про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість № 71/152/36607279 від 21.03.2013 р., яким встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України та 200.1 ст. 200 ПК України.

В п. 4 Акту перевірки встановлено, що суттю помилки є порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України та 200.1 ст. 200 ПК України, п. 20 розділу III Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 р. № 1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 20.12.2011 за № 1490/20228, а саме: методологічну (арифметичну) помилку (порушення), що не вплинула на розрахунки з бюджетом.

Проте, висновок Акту перевірки, в якому зазначено про завищення суми відємного значення різниці поточного (звітного) періоду, що підлягала до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду, та зменшення суми, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, суперечить чинному законодавству.

Пункт 200.1. ст. 200 ПК України передбачає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 198.6. ст. 198 ПК України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка с підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.1. ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Частина 3 п. 198.6. ст. 198 ПК України встановлює, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної

Враховуючі, що тільки 31 січня 2013 р. ТОВ «НВФ ПРОММОНТАЖСТРОЙ» було отримано податкову накладу № 869, складену постачальником ТОВ «Торгівельний дім «АРТЕКС» -.6 липня 2012 р. та не зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «НВФ ПРОММОНТАЖСТРОЙ» правомірно подало податкову декларацію за звітний період (за січень 2013 року) з заявою-скаргою на постачальника, яким допущено порушення порядку реєстрації податкової накладної, за формою, наведеною у додатку 8 до податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 р. N 1492.

Факт подання ТОВ «НВФ ПРОММОНТАЖСТРОЙ» додатку № 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну» до податкової декларації за січень 2013 р. та копій документів щодо підтвердження такої операції (податкової накладної № 869 від 16.07.2012 р. від ТОВ «Торгівельний дім «АРТЕКС») на паперовому носії підтверджується листом № 16 від 0.02.2013 р. (вх. № ДПІ від 20.02.2013 р.).

Отже, подання заяви зі скаргою на постачальника (постачальників) надає покупцю право відобразити сплачену суму у податковому кредиті з ПДВ (абз. 10 пункту 201.10 статті 201 Кодексу).

На підставі вищевикладеного, висновки Акту перевірки щодо порушення з боку ТОВ «НВФ ПРОММОНТАЖСТРОЙ» норм ПК України є протиправними та такими, що прийняті з неправильним застосуванням норм податкового права, тому не можуть бути підставою для прийняття рішення про зменшення відємного значення ПДВ.

Відповідно до п. 56.18. ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У звязку з вище наведеним суд вважає, що керуючись Податковим кодексом України, Законом України «Про державну податкову службу», позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі цілком правомірними та відповідають чинному законодавству, і позивачем було доведено їх правомірність.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 28.05.2013 року № НОМЕР_1, прийняте Кривоворізькою південною міжрайонної ДПІ Дніпропетровської області ДПІ, про зменшення розмірів відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 204 600,00 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ «Проммонтажстрой» документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у сумі 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

ОСОБА_1