Справа № 809/487/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2015 р. Справа № 809/487/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Ферштей А.М.

представника позивача Гриника В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1383,38 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про стягнення податкового боргу з земельного податку в сумі 1383,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не погашено грошових зобов'язань з земельного податку, визначених податковим повідомленням-рішенням № 6425548 від 27.06.2014 року.

Представник позивача в судове засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, явку представника не забезпечила. Натомість, на адресу суду після прийняття рішення в даній справі та проголошення її вступної та резолютивної частин, надійшло поштовим зв'язком заперечення відповідача проти позову від 14.02.2015 року (вх. № 1689), в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити та розглядати справу без його участі.

За змістом частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом, за умови належного повідомлення відповідача про розгляд справи у відповідності до вимог частини 3 статті 33, частини 3 статті 35, частини 4 статті 128, частини 3 статті 159, частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянуто та вирішено справу за відсутності відповідача на підставі доказів досліджених в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований, а тому його належить задовольнити, з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Плата за землю, в тому числі земельний податок, зобов'язання по якому є предметом стягнення за даним адміністративним позовом, відповідно до підпункту 9.1.10. пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, належить до загальнодержавних податків і зборів.

Згідно статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 6425548 від 27.06.2014 року, яким відповідачу визначено грошові зобов'язання з земельного податку в сумі 1590,23 грн. (а.с. 5)

Вказане податкове повідомлення-рішення вручено відповідачу, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою установи зв'язку УДППЗ «Укрпошта», датованою 13.08.2013 року (а.с. 5).

Окрім цього, в Єдиному державному реєстрі судових рішень, розміщеному на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за адресою: http://reyestr.court.gov.ua/, відсутні судові рішення з яких би вбачався факт оскарження вищевказаного податкового повідомлення-рішення.

Приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Оскільки відповідачем відповідно до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного оскарження податкових зобов'язань визначених вище вказаним податковим повідомленням-рішенням, вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржувалося до суду, то суд в даній справі дійшов висновку про те, що визначені позивачем грошові зобов'язання з земельного податку в сумі 1590,23 грн. є узгодженими та є податковим боргом.

Відповідно до норми підпункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Позивачем направлено відповідачу рекомендованим листом податкову вимогу форми "Ф" за № 988-25 від 15.10.2014 року на суму 1587,20 грн., яка отримана відповідачем 20.10.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 6).

Відповідачем, як вбачається з витягу з його облікової картки платника земельного податку, 27.10.204 року перераховано 205 грн. в рахунок погашення податкового боргу. Також станом на 01.01.2014 року у відповідача була переплата в розмірі 3,03 грн. Таким чином, згідно довідки позивача станом на 18.02.2015 року, податковий борг відповідача становить 1382,20 грн. Окрім цього, як вбачається з вказаної довідки позивача та витягу з облікової картки платника земельного податку, за відповідачем по особовому рахунку рахується пеня за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань в розмірі 1,18 грн.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 129.4 статі 129 вказаного Кодексу передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1. пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Доказів, які б свідчили про погашення податкового боргу в сумі 1383,38 грн., відповідач суду не надав.

Право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 1383,38 грн. є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, що проживає за адресою: 78200, АДРЕСА_1) на користь місцевого бюджету міста Снятина Івано-Франківської області податковий борг в сумі 1383 (одна тисяча триста вісімдесят три) гривень 38 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 24.02.2015 року.