Справа № 286/6637/14-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Смиковська Л.О.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"17" лютого 2015 р. Справа № 286/6637/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "06" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2014 року позивач - ОСОБА_4 звернулася до Овруцького районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Понамарьової К.В., щодо повернення виконавчого листа Овруцького районного суду Житомирської області від 07.12.2010 року № 2-3407/10, а також визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 16.06.2014 року ВП № 41560623 про повернення виконавчого документа стягувачеві по примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 2-3407/10, виданого 07.12.2010 року, а також просить зобов'язати керівника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області подати Казначейству оригінал виконавчого листа Овруцького районного суду Житомирської області від 07.12.2010 року № 2-3407/10 разом з супровідним листом та завіреними належним чином державним виконавцем копіями інших матеріалів виконавчого провадження ВП № 41560623.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від "06" листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 16.06.2014 року ВП № 41560623 про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_4 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3407/10, виданого 07.12.2010 року Овруцьким районним судом Житомирської області.

Зобов'язано керівника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області направити оригінал виконавчого листа № 2-3407/10 виданого 07.12.2010 року Овруцьким районним судом Житомирської області, до органів Державної казначейської служби України для подальшого виконання, відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що 16.06.2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Понамарьовою К.В. винесено постанову ВП №41560623 про повернення виконавчого документа стягувачеві, а саме виконавчого листа №2-3407/10, виданого Овруцьким районним судом Житомирської області, про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_4 щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, в сумі 2015,00 грн., та доплату до заробітної плати, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.01.1998 року по 31.12.2005 року, з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, в сумі 25519,80 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновків, що державним виконавцем неправомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки не дотримався приписів законодавства щодо своєчасності та повноти проведення виконавчих дій.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІУ, виконавче провадження - сукупність дій органів і посадових осіб державної виконавчої служби, яка входить до системи Міністерства юстиції України, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 17 постанови № 5 від 21 травня 2012 року "Про внесення змін до постанови Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", роз'яснив:

"Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження"). Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тому судам слід враховувати, що з огляду на зазначені законодавчі приписи виконавці мають право повертати виконавчі документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та суб'єктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення".

Враховуючи вищевикладене, Пленум Вищого адміністративного суду України звертає увагу на можливість повернення виконавчих документів стягувачу, проте, лише за умови здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Колегія суддів вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку щодо повернення виконавчого документа, оскільки не було здійснено усіх можливих вичерпних заходів виконання судового рішення.

У матеріалах справи відсутні докази щодо звернення державного виконавця до суду з поданням про відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення, з огляду на відсутність у боржника коштів для виконання судових рішень на певний бюджетний рік.

Відповідно до підпунктів 1, 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, ним не доведено правомірності винесення постанов про повернення виконавчих документів на підставі статтей 47, 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Пунктом 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України", виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає держава, яка в особі компетентного органу повинна повернути борг позивачу. Відтак, відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, і повернення виконавчого листа стягувачу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що прийнята державним виконавцем постанова від 16.06.2014 року про повернення виконавчого листа на підставі пункту 2 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", є протиправною.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "06" листопада 2014 року винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій ним апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "06" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано: рек з пов про вруч

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 11100

3 - відповідачу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1, м.Житомир, 10014

4 - третій особі: Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області - вул.Леніна,17, м.Овруч, Овруцький район, Житомирська область, 11101,