Справа № 642/10941/14-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадженя №2-а/642/10/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.,

при секретарі - Смородськой М.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування заподіяної шкоди, -

встановив:

12 грудня 2014 року позивач, ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до суду, у якому просить: Визнати дії Держави Україна в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення з 01.10.2014 року розміру її пенсії до 1706,38 грн. протиправними та такими що порушують права позивача, як людини, які передбачені ст.1 Протоколу №1 к Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; визнати Перерахунок пенсії за пенсійною справою № пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.02.2014 р. від 05.09.2014 р. в частині встановлення строку закінчення виплати пенсії незаконним; визнати Перерахунок пенсії за пенсійною справою № пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.10.2014 р. від 05.09.2014 р. незаконним; зобов`язати головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з 01.02.2014 р. виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 2129,71 грн.; стягнути на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями Держави Україна в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення розміру пенсії у вигляді недоплачених пенсійних виплат в сумі 1269 грн. 96 коп. з головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області; Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць, тобто 423,32 грн.; зобов`язати Державу Україну в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області як суб`єкта владних повноважень подати протягом п`яти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України.

08 січня 2015 року представник позивача надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в яких просить суд стягнути з Держави Україна в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 недоплачені пенсійні виплати за період з 01.11.2012 р. по 31.12.2013 р. в сумі 2791 грн. 24 коп. через Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області шляхом їх безспірного списання із рахунків суб`єкту владних повноважень головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , спричинену моральну шкоду в сумі 65772 гривень шляхом зобов`язання Державну казначейську службу України безпосереднього списати зазначені кошти з Єдиного казначейського рахунку.
В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_2 підтримав позов в повному обсязі. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-ХІІ) як вдова ОСОБА_3 , якій був звільнений з військової служби та отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зазначена пенсія призначена позивачу довічно.
Постановою Ленінського районного суду від 14.04.2014 р. визнано за позивачем право на отримання пенсії виходячи із грошового забезпечення її чоловіка згідно постанови КМУ від 22.09.2010 р. №889 з наступними змінами та встановлено наявність підстав для перерахунку пенсії позивача з 17.09.2013 р. та з 01.10.2013 р., і з 01.02.2014 р. з урахуванням введення щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. №889 з наступними змінами, визначено порядок перерахунку та обов`язок ГУ ПФУ виплачувати позивачу пенсію з урахуванням підвищення (перерахунку). Суд вирішив питання щодо виплат сум, період за який необхідно здійснити доплату сум та чітко визначив обов`язковість виплачувати позивачу пенсію з урахуванням підвищення (перерахунку) пенсії з урахуванням грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. №889 з наступними змінами.
Суд вирішуючи питання про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсійні виплати не обмежив в судовому порядку права позивача на отримання основного розміру пенсії з урахуванням підвищення, та не обмежив орган, відповідальний за здійснення нарахування і виплати, певним часовим проміжком, та чітко визначив обов`язковість виплачувати позивачу пенсію з урахуванням підвищення (перерахунку пенсії).
Вказане рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.
05.09.2014 року головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснений перерахунок пенсії відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 14.04.2014 року за період з 01.02.2014 року, в якому встановлений строк закінчення виплати пенсії 30.09.2014 року. Встановлення строку закінчення виплати пенсії позивач вважає незаконним, бо поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Аналогічна правова позиція щодо застосування строку виплати пенсії вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.03.2013 р. (21-53а13) та від 23.04.2012 р. (№ 21-239а11).
Згідно з зазначеним вище перерахунком пенсії за пенсійною справою № від 05.09.2014 р. пенсія в разі втрати годувальника ОСОБА_1 складає 2129,71 грн. з 01.02.2014 р., але відповідно Перерахунку пенсії за пенсійною справою № пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 від 05.09.2014 р. з 01.10.2014 р. ГУ ПФУ зменшила розмір пенсії з 2129,71 грн. до 1706,38 грн.
Позивач вважає, що з 01.10.2014 року у відповідача не було підстав для зменшення розміру посадового окладу. Позивач вважає посилання ГУ ПФУ на Закон України «Про внесення змін в Закон України «Про Державний бюджет на 2014 рік» є не законним.
Зменшенням розміру пенсії позивачу спричинена матеріальна шкода у вигляді не отриманої частини пенсії на суму 1269,96 грн. з розрахунку: не поплачена позивачу частина пенсії у жовтні 2014 р. - 423,32 грн., у листопаді 2014 р. - 423,32 грн., у грудні 2014 р. - 423,32 грн., тобто 423,32*3= 1269,96 грн.
Крім того Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.11.2012 р. по справі №2011 /2а-9154/12 визнано протиправними дії ГУ ПФУ по відмові перерахунку пенсії. Додатковою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду зід 14.11.2013 р. по справі № 2011/2а-16426/12 зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міноборони від 27.07.2008 №377, починаючи з 01.11.2012 р. Зазначені судові рішення набрали законної сили. При розгляді цієї справи стягнення коштів не було предметом розгляду та дослідження адміністративними судами. На виконання додаткової постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013 р. по справі № 2011/2а-16426/12 ГУ ПФУ провело перерахунок розміру пенсії позивача.
Сума недоплаченої пенсії за період з 01.11.2012 р. по 31.12.2013 р. за рішенням суду складає 2791,24 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути цю недоплачену суму пенсії з Держави Україна в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській через Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області шляхом їх безспірного списання із рахунків суб`єкту владних повноважень головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
А також позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає в: порушенні права власності - позивача противоправна лишають частини власності у вигляді частини основного розміру пенсії яка позивачу не виплачена та не виплачується на протязі тривалого часу; порушенні інших цивільних прав - порушені права позивача як людини;душевних стражданнях, яких зазнала позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, в наслідок не реалізації очікувань та невиплати частини пенсійних виплат та інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями (бездіяльністю) ГУ ПФУ. Порушення права власності завдали позивачу моральних страждань та нервових переживань, на підставі чого позивач просить спричинену моральну шкоду в сумі 65772 (шістдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят дві) гривень шляхом зобов`язання Державну казначейську службу України без посереднього списати зазначені кошти з Єдиного казначейського рахунку.
Представник відповідача - головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав суду заперечення на позов, згідно яких зазначив, що на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 14.04.2014 року по адміністративній справі №642/2492/14-ата постанов про відкриття виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 04.08.2014 року №44276809 та від 04.08.2014 року №44276834, головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
Сума доплати за рішенням суду становить 3655,48 грн. та 519,08 грн., про що повідомлено ВПВРУ УВС ГУЮ в Харківській області листами від 09.09.2014 року вих. №11711-14/20 та №11713-14/20.

Вказані кошти сплачені не були в зв`язку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" N 1622-VII від 31.07.2014 року, що набрав чинності з 03.08.2014 року, доповнено п. 6-7, яким встановлено, що норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» N 80-VIII від 28.12.2014 року, встановлено, що норми і положення статей 14, 22, 36, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, виплату нарахованої суми пенсії за рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 14.04.2014 року по адміністративній справі №642/2492/14-а головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області буде здійснено за наявності бюджетного фінансування.

На виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2013 року, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 року та додаткової постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013 року по адміністративній справі №2011/16426/2012, головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
Сума доплати за рішенням суду за період з 01.11.2012 року по 31.12.2013 року становить 2791 грн. 24 коп., про що свідчить розрахунок на доплату пенсії 11.12.2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України до Дзержинського районного суду м. Харкова 23.03.2014 року старшим державним виконавцем ВПВРУ ДВС ГУЮ в Харківській області направлено подання про зміну порядку виконання рішення суду та прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №42222755 по виконавчому листу №2011/16426/2012, виданому Дзержинським районним судом м. Харкова 17.02.2014 року про зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.11.2012 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 року №377 та виплачувати пенсію в подальшому з урахуванням підвищення до настання обставин, які передбачають підстави для здійснення нового перерахунку.

Станом на 20.01.2015 року із Дзержинського районного суду м. Харкова по зазначеній заяві державного виконавця на адресу головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ухвали про відкриття провадження по справі, повістки, рішення не надходило.

Тобто, постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2013 року, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 року та додаткової постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013 року по адміністративній справі №2011/16426/2012 щодо стягнення на користь позивача суми пенсії з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 року №377 в сумі 2791 грн. 24 коп., знаходяться на виконанні, а тому відсутні підстави для повторного стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області цієї ж самої суми, оскільки виконавче провадження не закінчено, а триває на даний час.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.11.2014 року по справі №642/2492/14а заяву ВПВРУ УВС ГУЮ в Харківській області про зміну способу і порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 14.04.2014 року по адміністративній справі №642/2492/14-а за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення, тому відсутні підстави для повторного стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області цієї ж самої суми, оскільки виконавче провадження не закінчено, а триває на даний час.

Фактично позивач просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду не посилаючись на ст. 263 КАС України, а із зазначеної категорії справ є судова практика на користь органів Пенсійного фонду України в тому числі і постанова Верховного суду України від 11.11.2014 року.

Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди, то враховуючи п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року N 4, з наступними змінами, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, необхідно встановити наявність вини відповідача в заподіянні такої шкоди.
Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності, а позивач належних та допустимих доказів для підтвердження як матеріальної так і моральної шкоди не надав, у зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволені моральної шкоди.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку у головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-ХІІ) як вдова ОСОБА_3 , якій був звільнений з військової служби та отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зазначена пенсія призначена позивачу довічно.
Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» N 2262-XII від 09.04.1992 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст. 51 цього Закону.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу» грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання зазначеної постанови Міністерством оборони України виданий наказ від 28.07.2008р. № 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України», яким був підвищений розмір посадового окладу військовослужбовців за останньою посадою, що обіймав позивач перед звільненням.

Тому, після видання наказу Міністра оборони України від 28.07.2008р. № 377 позивач набув права на перерахунок розміру пенсії у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців.

Згідно преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має на меті реалізацію особам, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у видатках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Тому суд вважає, що оскільки Кабінетом Міністрів України делеговано своє право визначати розміри посадових окладів, у тому числі, й Міністру оборони України, то наказ останнього № 377 від 28.07.2008 року про встановлення нових розмірів посадових окладів є належною підставою для проведення перерахунку пенсій військовослужбовців.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХП від 09.04.1992 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної службі внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділі цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», установлено щомісячну додаткову грошову винагороду 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонну служби, посади V військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил України переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби).

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова 14.04.2014 року по справі № 642/2492/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, вимоги задоволені частково, а саме:

Визнати за ОСОБА_1 на право на отримання пенсії виходячи із грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_3 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 з наступними змінами.

Визнати бездіяльність Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України її Харківській області щодо перерахунку пенсії з 20.09.2013 року та з 01.10.2013 року і з 01.02.2014 року ОСОБА_1 протиправною та такою що порушує права ОСОБА_1 як людини які передбачені Протоколом № 1 к Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЕТ8 № 9).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області надати список до ІНФОРМАЦІЯ_1 який містить ім`я ОСОБА_3 для складання останнім довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 20.09.2013 р. та з 01.10.2013 р. і з 01.02.2014 р. з урахуванням введення щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889 з наступними змінами.

Зобов`язати Харківській обласний військовий комісаріат скласти довідку про розмір грошевого забезпечення ОСОБА_3 для перерахунку пенсії з 20.09.2013 р. та з 01.10.2013 р., і з 01.02.2014 р. із урахуванням введення щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінет, Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889 з наступними змінами після отримання списку для перерахунку пенсії від Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області.

Зобов`язати Харківській обласний військовий комісаріат надати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 20.09.2013 р. та з 01.10.2013 р. і з 01.02.2014 р. з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889 з наступними змінами і здійснити виплату недоплачених сум з 20.09.2013 р. та з 01.10.2013 р. і з 01.02.2014 р та виплачувати пенсію з урахуванням підвищення (перерахунку).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати перерахунку пенсії з 20.09.2013 р. та з 01.10.2013 р. і з 01.02.2014 р. керуючись методикою відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України е Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати перерахунку пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) грн. та судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн.. 08 коп. через Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області шляхом безпосереднього списання коштів в межах видатків, передбачених Територіальному управлінню Державній судовій адміністрації України в Харківській області на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників , а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ № 889 від 22.09.2010 року. І в силу приписів ч.1 ст. 72 КАС України, вказані обставини не повинні доводитись позивачем при розгляді цієї справи.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про визнання дій головного УПФУ протиправними щодо зменшення розміру пенсії з 01.10.2014 року та визнання перерахунку з 01.10.2014 року від 05.09.2014 року незаконним - є законні та обґрунтовані.

31 липня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1622-УП «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03.08.2014 р.
Пункт 6 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом б7 яким встановлено, що у 2014 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.
З аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України. Проте на момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян, тому при виконанні постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 14.04.2014 р. ГУ ПФУ застосуванню підлягають положення статті 43 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 1241-VII.
Крім того, згідно ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належить громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
Також у рішенні № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 06.02.2012 р. (справа № 21-322а11).
Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за нормами Закону № 1058-ІУ становить її основний розмір.
Крім того, положеннями статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначені правовідносини щодо призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно ч. З ст.1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15).
За приписами ч.1, 2 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципові верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Практика Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 07.11.05 р. «Кечко проти України», від 29.06.2004 року „Справа „Жовнір проти України", від 29.06.2004 року „Справа „Півень проти України") свідчить про те, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, оскільки державний орган не може посилитися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Тобто посилання відповідача на Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» є необґрунтованим.
Вимоги позивача щодо визнання незаконним перерахунок в частині встановлення строку закінчення виплати, суд вважає підлягають задоволенню.

Як визначено ч.1 ст. Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Отже, щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу ( довічно ), а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії, тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 23 квітня 2012 року по справі № 21-239а11 та 19 березня 2013 року по справі № 21-53а13.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Що стосується вимог позивача з приводу відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями відповідача, у зв`язку з незаконним перерахунком і зменшенням розміру пенсії, суд вважає їх недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи позивач обґрунтовує розмір шкоди та просить її стягнути, виходячи з різниці між розміром пенсії яка повинна бути нарахована згідно з рішенням Ленінського районного суду м.Харкова та фактично нарахована з 01.10.2014 року згідно з перерахунком від 05.09.2014 року. Тобто фактично позивач просить стягнути недоплачені пенсійні виплати. В той же час одна з позовних вимог позивача: зобов`язати головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з 01.02.2014 р. виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 2129,71 грн. тобто зобов`язати виплатити з урахуванням вже виплачених сум, що і є цією різницею, а тому відсутні підстави для повторного стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області цієї ж самої суми.

Зважаючи на відсутність правильного розрахунку пенсії з 01.10.2014 року, суд позбавлений можливості визначити розмір різниці недоплаченої пенсії і стягнути її.
В своїй позовній заяві позивач просить визнати перерахунок пенсії з 01.10.2014 року від 05.09.2014 року незаконним, але не просить відповідача його перерахувати згідно з рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 14.04.2014 року. Суд не має повноважень здійснювати перерахунки та встановлювати розмір пенсії, оскільки виключними повноваженнями щодо перерахунку наділені органи Пенсійного фонду.
У відповідності з ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Способом захисту інтересів осіб в адміністративному судочинстві є визнання дій (бездіяльності) та рішень неправомірними, їх скасування, покладення обов`язку поновити порушене право.

Оскільки стягнення коштів допускається в разі розгляду в одному провадженні вимог щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди, а позивач в позові ставить вимогу про стягнення певної суми коштів, які не є розміром відшкодування шкоди, то, відповідно до вимог ч.2 ст. 11 КАС України, суд для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення, яким відновити порушене право та обрати спосіб захисту прав позивача у відповідності до вимог ст.162 КАС України.

Суд може, виходячи з правил адміністративного судочинства, навіть зобов`язаний, вийти за межі позовних вимог адміністративного позову, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, так суд вважає необхідним зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії з 01.10.2014 року відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 14.04.2014 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889 з наступними змінами і здійснити виплату недоплачених сум з 01.10.2014 року та виплачувати пенсію з урахуванням підвищення (перерахунку).

Що стосується позовних вимог про стягненняз Держави Україна в особі головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 недоплачені пенсійні виплати за період з 01.11.2012 р. по 31.12.2013 р. в сумі 2791 грн. 24 коп. через Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області шляхом їх безспірного списання із рахунків суб`єкту владних повноважень - головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, суд виходить з наступного.
Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.11.2012 р. по справі №2011 /2а-9154/12 визнано протиправними дії ГУ ПФУ по відмові перерахунку пенсії. Додатковою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду зід 14.11.2013 р. по справі № 2011/2а-16426/12 зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міноборони від 27.07.2008 №377, починаючи з 01.11.2012 р. Зазначені судові рішення набрали законної сили.
Згідно з розрахунку від 09.12.2013 року пенсійного форду за період з 01.11.2012 року по 31.12.2013 року, що знаходиться в матеріалах справи, сума утриманої та недовиплаченої пенсії складає 2791,24 грн., що не оспорюється відповідачем. Але зазначена сума позивачу не виплачена до теперішнього часу.
Відповідно до ст.105 ч. 3 п. 4 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними діями, рішенням чи бездіяльністю. Але недоплачена соціальна допомога не є шкодою, тому стягненню не підлягає.
Суд зазначає, що спір між ОСОБА_1 та головним управлінням ПФУ Х/обл щодо зобов`язання виплатити з 01.11.2012 року пенсії з урахуванням посадового окладу згідно з наказу МОУ від 28.07.2008 р. №377, вирішено в судовому порядку та за наслідками якого прийнято постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013р. та додаткова постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013 року.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.
Публічно-правові відносини між позивачем та суб`єктом владних повноважень з приводу правомірності здійснення перерахунку та невиплати вирішено судом в 2013р.
Підставою для звернення позивача до суду фактично було невиконання відповідачем судового рішення. Таким чином суд вважає, що позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, порушив питання, що стосуються здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, порядок розгляду якого визначений в ст. 267 КАС України.
Суд зазначає, що ст. 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб. У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов`язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у тому ж самому судовому рішенні (у резолютивній частині) або в письмовій ухвалі.
За приписами ч. 9. ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. І лише у разі відповідності заяви вимогам, визначеним ст. 267 КАС України, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. При цьому у разі невідповідності заяви визначеним вимогам вона ухвалою суду, повертається заявнику.
Суд вважає за доцільне відмітити, що КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 267 КАС, зокрема до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб`єктом владних повноважень -відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Також суд зазначає, що особа, яка бере участь у справі, може звернутися до суду із заявою про вирішення питання щодо судового контролю за виконанням судового рішення в будь-який час після проголошення постанови. Така заява (клопотання) передається судді, який розглядав справу і розглядається в межах того самого провадження. Нова адміністративна справа не оформлюється. У цьому випадку строк для надання звіту встановлюється ухвалою суду. Цією ухвалою може одночасно призначатися судове засідання для розгляду звіту суб`єкта владних повноважень.
Позивач не звертався до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльність відповідача за невиконання судових рішень Дзержинського районного суд м.Харкова та Харківського апеляційного адміністративного суду, в порядку та за правилами ст. 267 КАС України.
Таким чином, розглядати за правилами позовного провадження вимогу про стягнення недоплачених пенсійних виплат за рішенням суду, є порушення належного процесуального порядоку вирішення цього питання. Вказана вимога не містить в собі ознак публічно-правового спору та повинна розглядатись судом в порядку та за правилами ст. 267 КАС України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Стосовно вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в сумі 65772 гривень шляхом зобов`язання Державну казначейську службу України безпосереднього списати зазначені кошти з Єдиного казначейського рахунку суд вважає підлягає частковому задоволенню, виходячи с заступного.
Стаття 56 Конституція України передбачено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до стаття 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25 травня 2001 року та від 27 лютого 2009 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 постанови).

Обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання особи, або втрата нею нормальних життєвих зв`язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав особи.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова бід 14.04.2014 року, щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл., здійсниш виплату недоплачених сум пенсії з 20.09.2013 р. та з 01.10.2013 р. і з 01.02.2014 р. та виплачувати пенсію з урахування підвищення (перерахунку); зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. здійснити виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перерахунку пенсії.
Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.
Оскільки ОСОБА_1 є пенсіонеркою, та з 2012 року звертається до судів за захистом свої прав, рішеннями суду неодноразово визнаваласть бездіяльність відповідача протиправно та такою що порушує права позивача, тривалий час позивач не може виконати рішення судів в примусовому порядку через неправомірні дії відповідача, який не виконує рішення суду та здійснює перерахунок пенсії без його урахування, що знову змушує позивача звертатися до суду, прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, бо права позивача порушуються тривалий час, судова тяганина викликає у позивача душевні переживання, порушує її звичний ритм життя, позивач змушена докладати значних зусиль для захисту своїх прав, витрачати кошти на правову допомогу, що спричиняє позивачу нервові переживання, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 1000 грн. та стягнути таку шкоду на користь позивача.

Крім того, постійна виплата позивачу пенсії в значно меншому розмірі, чим встановлено Законом та рішеннями судів, позбавляє її права отримати належне лікування та харчування, ведення нормального способу життя.

Згідно ч. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Згідно ч. 2 ст. 73 Закону забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
Тобто стягнення моральної шкоди на користь позивача повинно бути з Державного бюджету України.
Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо заявлених вимог в частині зобов`язання Держави Україна в особі головного управління пенсійного фонду України в Харківській області як суб`єкта владних повноважень подати протягом п`яти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України, суд виходить з наступного.
КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС, Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 267 КАС України, зокрема до них належить в тому числі і зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення.
Частинами 1 та 2 статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого його ухвалено, подати звіт про виконання цього рішення. За наслідками розгляду звіту або у разі його неподання, суддя ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу штраф.
У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".
Враховуюче наведене суд вважає необхідним зобов`язати головне Управління Пенсійного фонду України в Х/обл. виконати постанову суду негайно у межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.
Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп. на відшкодування понесених по справі судових витрат.

Керуючись ст.1 Протоколу №1 к Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЕТ5 № 9), ст. 8, 19, 55, 124 Конституції України, ч.3 ст. 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20.03.2002 р. № 5-рп/2002, ч.1 ст.1166 ЦК України, ст.ст. 2, 8-14, 18, 21, 71, 72, 99, 105, 160-163, 167, 186, 255, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування заподіяної шкоди - задовольнити частково.

Визнати дії Держави Україна в особі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення з 01.10.2014 року розміру пенсії ОСОБА_1 протиправними та такими що порушують права ОСОБА_1 .
Визнати Перерахунок пенсії за пенсійною справою № пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.02.2014 р. від 05.09.2014 р. в частині встановлення строку закінчення виплати пенсії - незаконним.
Визнати Перерахунок пенсії за пенсійною справою № пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.10.2014 р. від 05.09.2014 р. незаконним.
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2014 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889 і здійснити виплату сум недоплачених пенсійних виплат з 01.10.2014 року з урахуванням фактично вже виплачених сум та в подальшому нараховувати та виплачувати пенсію з урахуванням підвищення (перерахунку), на виконання постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 14.04.2014 року до змін в законодавчому регулюванні, щодо порядку та строків нарахування пенсій.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
(РНОКПП НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.
Зобов`язати головне Управління Пенсійного фонду України в Х/обл. виконати постанову суду негайно у межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.
Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп. на відшкодування понесених по справі судових витрат.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
В частині позовних вимог про стягнення з Держави Україна в особі головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 недоплачені пенсійні виплати за період з 01.11.2012 р. по 31.12.2013 р. в сумі 2791грн. 24 коп. через Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області шляхом їх безспірного списання із рахунків суб`єкту владних повноважень - головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провадження закрити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суду м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Гримайло А.М.