Справа № 820/16176/14
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р.Справа № 820/16176/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватної фірми "Олімп" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 820/16176/14

за позовом Приватної фірми "Олімп"

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

16.09.2014 року Приватна фірма "Олімп" (далі-позивач) звернулася до суд з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі-відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2014 року № та № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, положення Податкового кодексу України, фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач пройшов процедуру державної реєстрації та знаходиться на податковому обліку у відповідача.

Працівниками відповідача проведено документальну виїзну позапланову перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ "Комітет об'єднаних аудиторів" за період жовтень-листопад 2012 року, ТОВ "Юрполіс Компані" за період січень, жовтень 2012 року, квітень, травень, червень 2013 року, ТОВ "Техно-Спецальянс" за період січень-лютий 2013 року, ТОВ "Інформ-Прогрес Сервіс" за період серпень-вересень 2012 року, ТОВ "Промбуд-Монтажінвест" за період жовтень 2012 року, ТОВ "Пром-Техноінвест" за період березень 2013 року, та подальшої участі отриманих ТМЦ (робіт, послуг) у фінансово-господарських операціях підприємства", за результатами якої складено акт від 21.05.2014 року № 1612/20-34-22-03-05/24278993.

Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні: п.п. 138.1.1 п.138.1, п. 138.8 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за загальну суму 152459,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2012 року в сумі 1750,00 грн., 3 квартал 2012 року в сумі 18200,00 грн., 4 квартал 2012 року в сумі 24604,00 грн., 2013 рік в сумі 107905,00 грн.;

п.198.3, п.198.6 ст.198 п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість на загальну суму 156016,00 грн., в тому числі по періодах: за січень 2012 року в сумі 1667,00 грн., серпень 2012 року в сумі 12636,00 грн., вересень 2012 року в сумі 4697,00 грн., жовтень 2012 року в сумі 22363,00 грн., листопад 2012 року в сумі 1069,00 грн., січень 2013 року в сумі 3640,00 грн., лютий 2013 року в сумі 14661,00 грн., березень 2013 року в сумі 32223,00 грн., квітень 2013 року в сумі 12960,00 грн., травень 2013 року в сумі 33050,00 грн., червень 2013 року в сумі 17050,00 грн.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.06.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 228688,50 грн., з яких 152459,00 грн. за основним платежем, 76229,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 234024,00 грн., з яких 156016,00 грн. за основним платежем, 78008,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку про порушення позивачем правил формування податкового кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 ПК України, до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податковим органом ставиться під сумнів правильність формування податкового кредиту та віднесення до складу валових витрат, витрат понесених позивачем за результатами господарських відносин з ТОВ "Комітет об'єднаних аудиторів" за період жовтень-листопад 2012 року, ТОВ "Юрполіс Компані" за період січень, жовтень 2012 року, квітень, травень, червень 2013 року, ТОВ "Техно-Спецальянс" за період січень-лютий 2013 року, ТОВ "Інформ-Прогрес Сервіс" за період серпень-вересень 2012 року, ТОВ "Промбуд-Монтажінвест" за період жовтень 2012 року, ТОВ "Пром-Техноінвест" за період березень 2013 року у зв'язку з відсутністю реального характеру у даних господарський операціях.

Як вбачається із матеріалів справи в ході своєї господарської діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Юрполіс Компані" з яким укладено договори про надання юридичних послуг від 19.06.2012 року № 19062012 та від 04.03.2013 року № 040313, за яким позивачу надаються юридичні послуги та консультації в обсязі та на умовах передбачених договорами.

Матеріалами справи свідчать про те, що на підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано акти прийому-передачі виконаних послуг, протоколи встановлення договірної ціни, рахунки-фактури, заявки на юридичні послуги, податкові накладні від 01.06.2013 року, 03.05.2013 року, 01.04.2013 року, 29.10.2012 року, 25.10.2012 року, 23.10.2012 року, 16.10.2012року, 11.10.2012 року на загальну суму 416669,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 69444,83 грн., звіти про виконану роботу.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні докази отримання позивачем економічної вигоди від наданих послуг та обґрунтованості наданих послуг.

Апеляційна скарга не спростовує висновків суду.

27.06.2012 року між позивачем та ТОВ "Інформ-Прогрес Сервіс" був укладений договір купівлі-продажу № 270612 від 27.06.2012 року на придбання галантерейної фурнітури, тканини, краски для нанесення логотипу.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні від 03.09.2012 року, 09.08.2012 року, 07.08.2012 року, 03.08.2012 року на загальну суму 103998,78 грн., в тому числі податок на додану вартість - 17333,13 грн., рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, журнал реєстрації довіреностей.

Також матеріалами справи встановлено, що позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Промбуд-Монтажінвест", з яким 27.08.2012 року був укладений договір купівлі-продажу №270812 галантерейної фурнітури, тканин, краски для нанесення логотипу.

06.11.2012 року між позивачем та ТОВ "Техно-Спецальянс" укладено договір купівлі-продажу галантерейної фурнітури, тканини, краски для нанесення логотипу № 061112.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем надані видаткові накладні, податкові накладні від 21.03.2013 року, 05.03.2013 року, 04.03.2013 року, 28.02.2013 року, 04.02.2013 року, 09.01.2013 року на загальну суму 266472, 30грн., податок на додану вартість - 44412,05 грн., рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні на підтвердження реальності здійснення вказаної господарської операції.

Окрім цього в своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Комітет об'єднання аудиторів" з яким укладено договір купівлі-продажу від 21.09.2012 року №21092012 та ТОВ "Пром-Техноінвест" з яким укладено договір купівлі-продажу від 21.03.2013року № 21032013, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів, вважає обґрунтованим доводи суду першої інстанції про те, що з наданих документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій та податкових звітностей по контрагентах не можливо встановити реальність їх здійснення.

З приводу посилань апеляційної скарги на те, що під час перевірки позивачем надані первинні документи, які підтверджують факт надання послуг контрагентом, то колегія суддів зазначає наступне

У відповідності до роз'яснень інформаційного листа від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 Вищого адміністративного суду України, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податкового обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що із наданих доказів неможливо встановити фактичний рух активів та його зобов'язаннях, отримання та умов зберігання ним товарно-матеріальних цінностей та використання їх в своїй господарській діяльності.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що оскаржуване рішення відповідача відповідає даним критеріям оскільки прийняті та вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції зроблені висновки, які відповідають всім обставинам справи, тому судове рішення не підлягає скасування, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватної фірми "Олімп" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 820/16176/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 23.02.2015 р.