Справа № 2а-1970/245/12
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Справа № 59166/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року у справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання дій неправомірними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

в с т а н о в и в:

СПД-ФО ОСОБА_1 26.01.2012 року звернулася в суд з адміністративним позовом до Тернопільської ОДПІ в якому просила визнати дії неправомірними та скасувати рішення №55896 від 26 грудня 2011 року про застосування фінансових санкцій.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року позов задоволено. Визнано дії Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції щодо проведення фактичної перевірки діяльності суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 неправомірними. Рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції №55896 від 26 грудня 2011 року про застосування фінансових санкцій - скасовано.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Тернопільська ОДПІ оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що при організації проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1 та при винесенні рішення про застосування фінансових санкцій від 26.12.2011 року №55896 Тернопільська ОДПІ діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України. Вказує, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, так як вино "Франсуаза" реалізоване позивачем по ціні 17 грн. 00 коп., що є порушенням Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв".

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Тернопільською ОДПІ з 19.12.2011р. по 21.12.2011р. було проведено перевірку у ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки складено акт від 21.12.2011р. В акті перевірки зазначено, що 11.08.2011р. було реалізовано одну пляшку вина "Франсуаза" по ціні нижчій, ніж встановлений мінімальний розмір роздрібних цін на вказаний вид напою, що є порушенням ст.18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв".

На підставі акту перевірки Тернопільською ОДПІ було прийнято рішення від 26 грудня 2011 року №55896 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 5000 грн. 00 коп. за продаж алкогольних напоїв за ціною нижче, ніж встановлений розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є підприємцем, відноситься до суб'єктів малого підприємництва, не зареєстрована платником податку на додану вартість, а тому, Тернопільською ОДПІ з 19.12.2011р. по 21.12.2011р. неправомірно проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з порушенням Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України".

Також вказує, що ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_1 видана на ім'я позивача Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Тернопільській області, а відтак лише даний контролюючий орган наділений правом здійснювати контроль за дотриманням Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України. (ст.19 Конституції України)

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції закону, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.75.1.3 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції закону, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

До введення в дію положень щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не проводиться фактична перевірка фізичної особи - підприємця, яка не зареєстрована платником податку на додану вартість, та юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, що передбачає включення податку на додану вартість до складу єдиного податку. Зазначена норма Податкового кодексу України почала діяти з 07.07.2011 року на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України".

Як видно з матеріалів справи позивач є приватним підприємцем, відноситься до суб'єктів малого підприємництва, перебуває на загальній системі оподаткування та не зареєстрований як платник податку на додану вартість, а тому висновок про неправомірність проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 на думку колегії суддів є обгрунтованим.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Виходячи з цього, колегія суддів погоджується, що дії відповідача при проведенні перевірки у ФОП ОСОБА_1 є неправомірними.

Також, як видно з матеріалів справи, згідно свідоцтва про якість на вино, вино «Франсуаза» є ординарним столовим напівсолодким білим вином.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виноград та виноградне вино» вино столове - вино, виготовлене шляхом повного чи неповного збродження сусла. Залежно від вмісту цукрів, столове вино поділяється на сухе, напівсухе, напівсолодке;

Згідно преамбули Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», дія цього Закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими, виробництво і торгівлю пивом, крім випадків, передбачених цим Законом, а також на виробництво вин виноградних і плодово-ягідних, наливок і настоянок, виготовлених громадянами в домашніх умовах для власного споживання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, враховуючи також те, що продане вино "Франсуаза" належить до столових вин, а Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не поширює свою дію на столові вина, тому переконана в правильності задоволення судом першої інстанції позову СПД-ФО ОСОБА_1

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року у справі №2а-245/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук