Справа № 2а-4149/12/1470
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/49867/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року

у справі №2а-4149/12/1470

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альба ЛТД»

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю

у Миколаївській області

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Альба ЛТД» (далі по тексту ТОВ «Альба ЛТД») звернулось до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області (далі по тексту Інспекція), яким просило визнати незаконною та скасувати постанову відповідача №30/13 від 25.05.2012 року про накладення штрафу на позивача в розмірі 98460 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012року у справі №2а-4149/12/1470, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, позовні вимоги задоволено.

При ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій виходили з доведеності позивачем своїх вимог, оскільки в процесі розгляду справи не знайшов своє підтвердження факт експлуатації ТОВ «Альба ЛТД» об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, тому постанова про притягнення останнього до відповідальності за порушення, передбачене частиною 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є протиправною та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм частин 2, 11 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзацу 4 пункту 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», просить скасувати вказані вище судові рішення, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що позивач є власником нежитлової будівлі за адресою вул.Турбінна,15/3 в м. Миколаїв, загальною площею 500 кв.м. Земельна ділянка під вказаною будівлею площею 1146 кв.м. надана йому на праві оренди.

В 2007 році ТОВ «Альба ЛТД» самовільно збудувало на зазначеній земельній ділянці прибудову до власного нежитлового приміщення площею 95,6 м.кв., яка планувалася використовуватись як кухня, кафе та вбиральня.

18.02.2009 року самовільна прибудова інвентаризована Миколаївським бюро технічної інвентаризації.

14.05.2012 року Інспекцією проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Альба ЛТД» на об'єкті будівництва по вул.Турбінна,15/3 в м. Миколаїв.

В ході перевірки посадовою особою відповідача виявлені порушення у сфері містобудівної діяльності та складений акт від 14.05.2012 року, згідно позивач, в порушення вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснює експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, не прийнятого в експлуатацію.

На підставі наведеного вище акту, Інспекцією складено протокол про правопорушення у сфері містобудівельної діяльності від 14.05.2012 року.

Постановою Інспекції №30/13 від 25.05.2012 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 6 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено на нього штраф в розмірі 98460 грн.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12 березня 2011 року, визначає порядок прийняття в експлуатацію, після набрання ним чинності, закінчених будівництвом об'єктів та містить заборону на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, за час його дії.

За приписами абзацу 4 пункту 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації щодо об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно пункту 6 частини 2 статті 2 Закон "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об'єкта містобудування з початку його використання.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року.

Враховуючи, що експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта не може вважатись триваючим правопорушенням, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відсутність правопорушення, передбаченого ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з боку ТОВ «Альба ЛТД», оскільки самовільна побудова була здійснена останнім в 2007 році.

Вказане вище доводами касаційної інстанції не спростовано.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що підстав для притягнення ТОВ «Альба ЛТД» до відповідальності за експлуатацію об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію не має.

Задоволення позовних вимог та скасування постанови відповідача №30/13 від 25.05.2012 року про накладення штрафу на позивача відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що адміністративними судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014року у справі №2а-4149/12/1470 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: