Справа № 821/4285/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 р. Справа № 821/4285/14

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Білозерське відділення) на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Білозерське відділення) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Білозерське відділення) про:

- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.05.2013 р. № , від 30.06.2014 р. № 18034-15 та № 18035-15;

- визнання протиправною та скасування податкову вимогу від 29.05.2014 р. № 2422021.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано частково протиправними та частково скасовано податкові повідомлення-рішення від 08.05.2013 р. № на суму 2 064,60 грн. від 30.06.2014 р. № 18034-15 на суму 2002,67 грн., № 18035-15 на суму 61,94 грн.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 29.05.2014 р. № 2422-21.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Білозерське відділення) ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату , час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що позивач являється власником земельних ділянок, площею 0,0546 га та 1,7654 га, які розташовані Херсонська область, Білозерський район, Станіславська сільська рада (за межами населеного пункту), цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №343079 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №343080.

Згідно довідки відділу Держземагентства у Білозерському районі Херсонської області від 18.04.2013 р. № 01-26/466 інформацію про грошову оцінку земельних ділянок, які належать ОСОБА_2, що знаходяться на території Станіславської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (господарчі двори) за межами населеного пункту надати неможливо, так як нормативна грошова оцінка земельних ділянок не проведена.

Цюрупинською ОДПІ позивачу були визначені грошові зобов'язання по земельному податку на 2013 рік згідно податкового повідомлення-рішення від 08.05.2013 р. № у розмірі 2106,74 грн., на 2014 рік згідно податкових повідомлень-рішень від 30.06.2014 р. № 18034-15 у розмірі 2043,54 грн. та № 16035-15 у розмірі 63,20 грн., на підставі п.286.5 ст.286 ПК України.

При обчисленні земельного податку за належні позивачу земельні ділянки відповідачем використовувалась ставка податку у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області, що передбачена ст.277 ПК України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення щодо нарахування позивачу грошових зобов'язань по земельному податку із застосуванням ставки податку у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області, Разом з цим суд першої інстанції нарахував земельний податок виходячи із положень ст.272 ПК України.

Колегія суддів частково погоджується із таким висновком суду першої інстанції , виходячи із наступного.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» вбачається, що користування землею в Україні є платним.

За визначенням, наведеним у пп.14.1.72 земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно ст. 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування, відповідно до ст. 270 ПК України є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

П. 287.1 ст. 287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

За приписами п. 277.1 ст. 277 ПК України ставка податку за один гектар несільськогосподарських угідь, зайнятих господарськими будівлями (спорудами), встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

З аналізу даної статті слідує, що ставка податку у вказаному розмірі застосовується за земельні ділянки несільськогосподарських угідь, які розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, і які зайняті господарськими будівлями (спорудами).

Позивач являється власником земельних ділянок, площею 0,0546 га та 1,7654 га, які розташовані Херсонська область, Білозерський район, Станіславська сільська рада (за межами населеного пункту), цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №343079 та серії ЯЛ №343080.

Нарахування позивачу грошових зобов'язань по земельному податку здійснено відповідачем на підставі ст. 277 ПК України. Застосування ставки податку, визначеної ст. 277.1 ПК України, відповідач обґрунтовує тим, що у власності ОСОБА_2 перебувають земельні ділянки -нормативна грошова оцінка яких не проведена.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зі зміст п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою є, зокрема, державний актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Отже, всі земельні ділянки, що відносяться до категорії "землі сільськогосподарського призначення" (незалежно від цільового використання земельної ділянки в межах вказаної категорії), розподіляються на сільськогосподарські та несільськогосподарські угіддя.

Віднесення тієї чи іншої земельної ділянки до сільськогосподарських чи несільськогосподарських угідь потребує спеціальних знань та встановлюється уповноваженими особами під час обстеження відповідної земельної ділянки.

Таким чином, належні на праві власності позивачу земельні ділянки, відноситься до сільськогосподарських угідь, про що свідчать державні акти на право власності на земельну ділянку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на земельних ділянках площею 1,7654 га та 0,0546 га, які перебувають у власності ОСОБА_2, відсутні будь-які господарські будівлі (споруди), що підтверджується висновком комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, викопіюванням та планом відведення земельної ділянки.

В свою чергу, відповідачем належних доказів на спростування зазначених обставин не надано.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (п.286.1 ст. 286 ПК України)

Відповідно до ст. 97 ЗК України Державний земельний кадастр містить систему необхідних відомостей і документів про правовий режим земель, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Земельного Кодексу України, державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Таким чином, обґрунтовано судом першої інстанції взято до уваги те, що відповідачем при здійсненні розрахунку використовувався лист відділу Держземагентства у Білозерському районі Херсонської області від 18.04.2013 р. № 01-26/466, який не містить необхідних даних для здійснення контролюючим органом розрахунку та не узгоджується з приписами п. 286.1 ст. 286 ПК України.

Отже, колегія суддів зазначає, що відповідач не довів правомірність застосування положень ст. 277.1 ПК України.

Суд першої інстанції правильно дослідив фактичні обставини справи та дійшов цілком вмотивованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів про неправомірність застосування до ОСОБА_2 ставки податку у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки площі ріллі по області на підставі п.277.1 ст.277 ПК України.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, п.п. 54.3.3. п.54.3 ст.54 ПК України передбачено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

П. 286.5 ст. 286 ПК України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 цього Кодексу.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, а тому податкові повідомлення - рішення від 08.05.2013 р. № ; від 30.06.2014 р. № 18034-15, № 18035-15, слід визнати протиправними та скасувати у повному обсязі, що помилково не було з'ясовано судом першої інстанції.

Отже, оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям, зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що податкові повідомлення - рішення відповідача від 08.05.2013 р. № ; від 30.06.2014 р. № 18034-15, № 18035-15, таким не відповідають.

Також, підлягають задоволенню вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 29.05.2014 р. № 2422-21 оскільки вони являються похідними.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість відповідач, не довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.п.3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Білозерське відділення) задовольнити частково .

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року скасувати.

Прийняти по справі нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Білозерське відділення) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.05.2013 р. № ; від 30.06.2014 р. № 18034-15, № 18035-15.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 29.05.2014 р. № 2422-21.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко