Справа № 826/2224/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

16 лютого 2015 року м. Київ № 826/2224/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Качура І.А., розглянувши адміністративний позов

ОСОБА_1
до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві
провизнання протиправною та скасування постанови
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також позивач) з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві (далі також відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача у ВП №41696899 від 27.08.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до пункту 5, пункту 6 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовним матеріалом, суд прийшов до висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, а відтак вбачаються правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Позовна заява подана до суду 13 лютого 2015 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову про стягнення виконавчого збору від 27 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП №41696899.

В обґрунтування позиції щодо дотримання строків звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 стверджує, що не отримувала від відповідача жодних постанов у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 02.04.2014 року у справі №2-152/2013, в тому числі і оскаржуваної.

Водночас, ОСОБА_1 посилається на відповідь Начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 29 грудня 2014 року про відмову у задоволенні скарги позивача щодо скасування оскаржуваної постанови, яку отримала 04 лютого 2015 року.

Оскільки позивач отримала дану відповідь 04 лютого 2015 року, а до суду з позовною заявою звернулася 13 лютого 2015 року, тому, на її думку, строк звернення до суду не пропущений.

В той же час, згідно даних КП "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивач вже зверталася до Окружного адміністративного суду міста Києва з аналогічним позовом. Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року у справі №826/18073/14 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві щодо визнання протиправною та скасування постанови від 27 серпня 2014 року ВП №41696899 про стягнення виконавчого збору залишено без розгляду (копія ухвали, роздрукована з КП "Діловодство спеціалізованого суду" додана до матеріалів справи).

Як вбачається зі змісту ухвали від 24 листопада 2014 року в адміністративній справі №826/18073/14, позивач отримала оскаржувану постанову 06 жовтня 2014 року.

З огляду на викладене, позивачу стало відомо про порушення прав та інтересів 06 жовтня 2014 року, проте за захистом порушеного права звернулася лише 20 листопада 2014 року. Тобто, факт первісного звернення позивача до суду за захистом порушеного права відбувся з пропущенням встановленого строку звернення до суду.

Разом з тим, позивачем не надано доказів поважності пропущення строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В той час, як поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про неповажність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, а відтак і відсутність правових підстав для поновлення строку звернення до суду.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Керуючись ст. 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві про У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

2. Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з визначенням поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур