Справа № 2а - 1095/09/1470
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

20 лютого 2015 року Справа № 2а - 1095/09/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. секретар судового засідання Зощак В.В. розглянувши адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва, вул. Г.Петрової, 2-А,Миколаїв,54029

доПриватного підприємства "АгроТраст", вул. Чигрина, 69-А, кв. 9, м. Миколаїв, 54000 Друкованого засобу масової інформації Приватного підприєсмтва "Партнер-інформ", вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54029 Товариства з обмеженою відповідальністю "Югагрохімзахист О.Т.Є.С", вул. Лазурна, 42/А, кв. 88,Миколаїв,54017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Будреконструкція", вул. В. Морська, 45, м. Миколаїв, 54000 Товариства з обмеженою відповідальністю "ПО"Едельвейс", вул. М. Морська, 72,Миколаїв,54017

провизнання угод недійсними,
ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва звернулася до суду із позовом до ПП «Агротраст», друкованого засобу масової інформації ПП «Партнер-інформ», ТОВ «Югагрохімзахист О.Т.Є.С.», ТОВ «Інженерно-виробничій центр «Будреконструкція», ТОВ «ПО Єдельвейс», в якому просила визнати недійсними договори, укладені між ПП «Агротраст» з одного боку, а іншими відповідачами - з іншого боку та застосувати наслідки реституції по цих угодах, а щодо контрагентів - санкцію у вигляді недопущення реституції зі стягненням вартості товарів (робіт, послуг) по договорам у дохід Держави.

Зокрема позивач просив визнати недійсними договори укладені ПП «Агротраст»:

- договір на надання послуг від 01.11.2005р. з контрагентом ПП «Партнер Інформ» на суму 11130 грн (ПДВ 1854,99 грн);

- договір на надання послуг від 05.12.2005р. з контрагентом ТОВ «Югагрохімзахист О.Т.Є.С.» на суму 82111,60 грн. (ПДВ 13685,27 грн.);

- договір №104/10 від 04.10.2005р. на виконання будівельних робіт, укладений з ТОВ «ІВЦ «Будреконтрукція» на суму 9021 грн (ПДВ 1503,50 грн);

- усний договір по поставку столярних виробів з ТОВ «ПО Єдельвейс» на суму 39449,04 грн (ПДВ 6574,84 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 лютого 2007року за позовом ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва було визнано недійсними установчі документи приватного підприємства «Агротраст», в тому числі Статут підприємства, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, первинні, бухгалтерські документи, податкові, товарні накладні, договори цього підприємства з дати перереєстрації цього підприємства на ОСОБА_2, а саме з 27.09.2005р.. У зв'язку з чим контролюючий орган вважав угоди, що є предметом позову такими, що направлені на ухилення від сплати податків та інших обов'язкових платежів контрагентами, а отже такі угоди укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. При цьому позивач посилався на приписи статей 207, 208 Господарського кодексу України.

В ході розгляду справи здійснено заміну позивача його правонаступником - ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області.

Відповідачі не забезпечили явку представників до суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, зважаючи на таке.

Між відповідачем ПП «Агротраст» та його контрагентами - друкованим засобом масової інформації ПП «Партнер-інформ», ТОВ «Югагрохімзахист О.Т.Є.С.», ТОВ «Інженерно-виробничій центр «Будреконструкція», ТОВ «ПО Єдельвейс» в період жовтень-грудень 2005 року були укладені договори, що зазначені вище у судовому рішенні.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2007року за позовом ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва (справа №2-1005/07) було визнано недійсними установчі документи приватного підприємства «Агротраст», в тому числі Статут підприємства, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, первинні, бухгалтерські документи, податкові, товарні накладні, договори цього підприємства з дати перереєстрації цього підприємства на ОСОБА_2, а саме з 27.09.2005р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 квітня 2012 року зазначену постанову Заводського районного суду м. Миколаєва скасовано, провадження у справі закрито.

Виходячи з тексту позовної заяви, вимога про визнання угод недійсними ґрунтується на судженнях про недійсність установчих документів підприємства. Однак, позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин (підстав) передбачених Законом для визнання установчих документів недійсними.

Приписами статті 207 Господарського кодексу України, на яку послався позивач, як на одну із підстав для визнання угод недійсними передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Нормою статі 208 Господарського кодексу України передбачено, що, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Посилання позивача в на фіктивність угод підлягає доказуванню належними та допустимими фактичними даними.

В той же час під час розгляду справи суб'єктом владних повноважень, на якому в адміністративному судочинстві покладено тягар доказування, не надано будь-яких доказів того, що угоди, що є предметом спору, не відповідають вимогам закону, або вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладені учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

До того ж зміст статті 207 ГК України передбачає кілька самостійних підстав для визнання зобов'язання недійсним, а саме:

- якщо воно не відповідає вимогам закону

- або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства,

- або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Суд звертає увагу на те, що господарське зобов'язання може бути визнано недійсним лише з однієї підстави, передбаченої законом, однак у своїх позовних вимогах позивач цю підставу конкретно не визначив.

Постанова суду, на яку позивач посилався як на підставу позову, станом на час розгляду даної справи, скасована та втратила юридичну силу. Інших доказів на підтвердження недійсності угоди позивачем не надано.

Вищенаведене в сукупності є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний