Справа № 0503/11624/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/46231/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ліквідатора Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту обладнання, будівель та споруд на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року у справі за позовом ліквідатора Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту обладнання, будівель та споруд до Часовоярської міської ради про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Ліквідатор Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту обладнання, будівель та споруд звернувся до суду з позовом до Часовоярської міської ради, в якому просив суд зобов'язати Часовоярську міську ради прийняти по акту без додаткових умов з балансу Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту устаткування обладнання, будівель та споруд будівлю колишнього житлового будинку для малосімейних що знаходиться за адресою: м. Часів Яр Донецької області вул. Кошового буд. 20 до комунальної власності Часовоярської територіальної громади.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем в порушення вимог частини першої статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не вчинено дій щодо прийняття у комунальну власність об'єкту житлового фонду - колишнього житлового будинку для малосімейних що знаходиться за адресою: м. Часів Яр Донецької області вул. Кошового буд. 20, який перебував у власності Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту обладнання, будівель та споруд, визнаного банкрутом згідно з постановою Господарського суду Донецької області від 03 грудня 2003 року.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2013 року позов задоволено: зобов'язано Часовоярську міську раду прийняти по акту без додаткових умов з балансу Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту устаткування обладнання, будівель та споруд житловий будинок для малосімейних, який розташований за адресою: м. Часів Яр Донецької області, вулиця О.Кошового, буд. 20 до комунальної власності територіальної громади м. Часів Яр.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2013 року скасовано; прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ліквідатор Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту обладнання, будівель та споруд із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Господарського суду Донецької області від 03.12.2003 Часів-Ярське спецуправління по ремонту устаткування будівель та споруд визнано банкрутом.

Згідно з інвентаризаційним описом основних засобів від 21.10.2003 №1 Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту устаткування обладнання, будівель та споруд на його балансі знаходиться будинок для малосімейних, 1978 року забудови, в кількості 1, інвентарний номер 270, балансовою вартістю 2126515,68 грн., який розташовано за адресою: м. Часів Яр вул. Кошового буд. 20.

Рішенням виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 27.10.1994 дозволено Часовоярському спеціалізованому управлінню по ремонту устаткування обладнання, будинків та споруд перейменувати гуртожиток в житловий будинок по вул. О.Кошового буд. 20 в м. Часів Яр.

11.12.2003 Часів-Ярське спеціалізоване управління по ремонту обладнання, будівель та споруд звернулось до Часовярської міської ради з листом в якому зазначено, що у зв'язку з визнанням підприємства банкрутом на підстав постанови Господарського суду Донецької області від 03.12.2003, будинок для малосімейних, який знаходиться в м. Часів Яр по вул. Кошового буд. 20, відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» має бути переданий комунальної власності територіальної громади м.Часів Яр.

Рішенням Часовоярської міської ради від 19.08.2009 №5/36-423 надано згоду на прийняття (безоплатно) у комунальну власність територіальної громади м.Часів Яр жилого будинку для малосімейних №20 по вул. О.Кошового, залишковою балансовою вартістю станом на 01.08.2,68 грн. із подальшою його передачею на баланс Виробничого ремонтно-житлового підприємства м.Часів Яр. Вказаним рішенням також затверджено склад комісії з приймання-передачі (безоплатно) у комунальну власність територіальної громади м.Часів Яр.

У зв'язку з невиконанням з боку Часовоярської міської ради рішення від 19.08.2009 №5/36-423, що за посиланням позивача виявилось у висуванні міською радою додаткових умов а саме: надання позивачем розрахунків витрат на утримання житлового фонду, технічної документації на будинки, документів, що встановлюють право на житловий фонд, ліквідатор Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту обладнання, будівель та споруд звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності ознак протиправної бездіяльності відповідача, яка виявилася у не вчиненні дій щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади об'єкта житлового фонду на підставі частини першої статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Так, судом першої інстанції вказано на необґрунтованість посилання відповідача на вимоги Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891 в частині здійснення передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього, оскільки, за посиланням суду першої інстанції, така передача в силу частини першої статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» має відбуватися без додаткових умов.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з правомірності посилання відповідача на вимоги пункту 8 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891 як такого, що не суперечить статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із вказаною позицією суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону України від 30.06.1999 №784-XIV, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів державного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891.

Пунктом 8 зазначеного порядку встановлено, що передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього.

Колегія суддів погоджується із позицією суду апеляційної інстанції в частині того, що умови передачі об'єкту житлового фонду до комунальної власності територіальної громади, встановлені зазначеним порядком, не є додатковими у розумінні частини першої статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у відповідній редакції, оскільки положення зазначеної статті містять імперативну норму щодо здійснення такої передачі у порядку, встановленому законодавством, який, у даному випадку, і визначений постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891.

Судом апеляційної в обґрунтування судового рішення вказано на недоведеність з боку позивача наявності у нього технічної документації, передбаченої пунктом 8 Положення №891, а також на відсутність на час розгляду справи документів, що встановлюють право на житловий фонд.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із позицією суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом не допущено.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ліквідатора Часів-Ярського спеціалізованого управління по ремонту обладнання, будівель та споруд відхилити, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: