Справа № 804/1671/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 р. Справа № 804/1671/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - Буря О.Є.
представник відповідача - Васюченко М.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтійська торгівельна компанія» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позову позивач зазначає, що не погоджується із викладеними відповідачем у акті від 19.12.2014р. № 9760/1501/32649802 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» за жовтень 2014 року», на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки вони є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» з дотриманням всіх вимог чинного законодавства відобразило в декларації з ПДВ за жовтень 2014 року суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів та включило до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 24) декларації в сумі 3 497 775 грн. Також зазначив, що від'ємне значення об'єкту оподаткування виникло за рахунок задекларованого податкового кредиту попередніх звітніх періодів, зокрема, на підставі податкової накладної, виписаної ТОВ «Віконд Ойл» від 30.06.2010р. на суму 20 990 852,00 грн., в тому числі сума ПДВ 3 498 475,36 грн., яка відповідно до п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України в декларації з ПДВ за березень 2011 року була визначена та задекларована в рядку 19 та в рядку 22 декларації та відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в декларації з ПДВ за квітень 2011 року задекларована в рядку 24 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду - суму 3 498 475,00 грн.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявності підстав для його задоволення.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтійська торгівельна компанія» зареєстровано 03.09.2003р. в якості юридичної особи, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №226976 та знаходиться на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
За результатам проведеної перевірки відповідачем складено акт від 19.12.2014 року № 9760/1501/32649802 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» за жовтень 2014 року».
Перевіркою встановлено порушення пункту 200.4 «б» статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) на суму 3 497 775,00 грн.
Не погоджуючись із висновками викладеними в акті перевірки, позивачем було подано до ДПІ у Жовтневому м. Дніпропетровська заперечення від 26.12.2014р. вих.№23, за розглядом яких листом від 05.01.2015р. №80/10/04-63-15-01-017 висновки викладені в акті камеральної перевірки від 19.12.2014 року № 9760/1501/32649802 залишено без змін.
Суд вважає, що вищезазначене податкове повідомлення-рішення винесено з порушенням вимог Податкового кодексу України, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції на момент перевіряємого періоду та виникнення спірних правовідносин) визначено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Відповідно до пункту 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (пункт 200.2)
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. (пункт 200.3)
Згідно пункту 200.4, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до підпункту 4.6.4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 25.11.2011р., № 1492, якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2).
10.11.2014р. позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року до ДПІ у Жовтневому м. Дніпропетровська, якою визначено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду у сумі 3 497 775 грн. (рядок 21), та залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) на суму 3 497 775 грн.
Як вбачається з акту перевірки від 19.12.2014 року № 9760/1501/32649802 ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» в декларації за жовтень 2014 року було задекларовано в рядку 21.2 суму 3 497 775 грн., яка складається із рядка 24 декларації попереднього звітного періоду (вересень 2014 р.).
Судом встановлено, що відповідач в обґрунтування порушень викладених у акті перевірки від 19.12.2014 року № 9760/1501/32649802 посилається на акт від 13.06.2014 року № 4199/15-1/32649802 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» з питань правильності нарахування залишку від'ємного значення по декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року», яким встановлені порушення щодо п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-V (із змінами, внесеними Законами України), ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» віднесено до податкового кредиту декларації з ПДВ за березень 2011 р. суму ПДВ у розмірі - 3 498 475 грн., що призвело до завищення залишку від'ємного значення (рядок 24) податкової декларації з ПДВ за квітень 2014 року у сумі 3 497 875 грн. та до заниження податку на додану вартість по декларації з ПДВ за квітень 2014 року у сумі 100 грн.
Також в акті перевірки від 19.12.2014 року № 9760/1501/32649802 відповідач зазначив, що «Рішення, прийняті контролюючим органом, відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПКУ можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПКУ. Частиною 4 п. 56.18 ст. 56 ПКУ встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином, права та обов'язки платника податків щодо використання цієї суми у наступних податкових періодах виникають, лише після набрання законної сили судових рішень. Не узгоджені суми ПДВ відповідно до розділу V порядку заповнення податкової декларації п.п. 6. п. 4 роз. ІІІ «Розрахунок за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 р. № 678, відображаються у рядку 21.3 декларації з ПДВ».
Судом встановлено, що 25 червня 2010 року ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» уклало з ТОВ «Віконд Ойл» договір постачання нафтопродуктів № 2506-4НП. За умовами договору ТОВ «Віконд Ойл» зобов'язалося передати, а ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» прийняти та оплатити товар, а саме бензин А-95, в сумі 27 993 688,80 в т.ч. ПДВ 4 665 614,80 грн. Пунктом 4 договору передбачалося, що ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» здійснює передплату у розмірі 80% від загальної вартості товару. Остаточна частина сплати за товар здійснюється впродовж 7 банківських днів з дати постачання товару.
Згідно п. 3 договору строки постачання товару до 31.12.2012 року. Строк дії договору до 31.01.2013 року. Додатковою угодою від 10.12.2012 року №25.06-4-НП поставка товару здійснюється до 31.12.2013 року.
Додатковою угодою від 27.10.2013 року до договору постачання нафтопродуктів від 25.06.2010 року №2506-4-НП сторони дійшли згоди щодо необхідності припинення дії договору поставки від 25.06.2010 року № 2506-4-НП, в зв'язку зі зміною ціни на ринку нафтопродуктів та неможливості поставити товар по узгодженій ціні. Відповідно до угоди постачальник зобов'язаний здійснити повернення Покупцю отриманих грошових коштів в розмірі 20 990 852,13грн. на протязі 60-ти днів з моменту припинення дії договору поставки.
В подальшому ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» - Кредитор уклало договір про переведення боргу від 01.11.2013 року №1 з ТОВ «Віконд Ойл» - Первісний боржник та ТОВ «Уністрой» - Новий боржник. Таким чином, зобов'язання щодо повернення грошових коштів Кредитору - ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» у розмірі 20990852,13 грн. у т.ч. ПДВ - 3498475,36 грн. перейшли до нового боржника - ТОВ «Уністрой».
Відповідно до п.2 угоди про врегулювання порядку виконання зобов'язання за договором поставки нафтопродуктів №2506-4-НП від 25.06.2010 року та договором переведення боргу №1 від 01.11.2013 року ТОВ «Уністрой» повинно повернути кошти у розмірі 20 990 852,13 грн. в т.ч. ПДВ - 3 498 475,36 грн. в строк до 31.12.2015 року.
В подальшому договором про переведення боргу від 25.03.2014 року № 250314-У-1 ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» - Кредитор, ТОВ «Уністрой» - Первісний боржник, ТОВ «Праус» - Новий боржник уклали договір про переведення боргу. За умовами договору первісний боржник зобов'язаний сплатити новому боржнику плату за переданий борг у сумі, що еквівалентна сумі переданого боргу у розмірі 20 990 852,13 в т.ч ПДВ 3 498 475,36 грн.
Згідно з п. 5.2 Порядку № 984 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факти відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання пояснень необхідно відобразити в акті.
Зі змісту Акту перевірки вбачається порушення деяких статей Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.
Але ж правових підстав, з яких податківці зробили такі висновки, в акті перевірки не наведено.
Так, відповідно до р. ІІІ Порядка заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість № 1492 від 25.11.2011 року:
1. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.
8. Платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
24. Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податку, вважається узгодженим з дня подання декларації до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податку, і не може бути оскаржене платником в адміністративному або судовому порядку.
Крім того, діючими редакціями Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість не передбачено включення до податкової декларації з ПДВ сум зменшення залишку від'ємного значення, за якими розпочата процедура судового оскарження.
Згідно п. 57.3. ст. 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до абзацу 3 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Так, відповідно до п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» в березні 2011 року визначило суму ПДВ у розмірі 3 498 475,00 грн., яка є від'ємною та задекларувало в декларації з ПДВ за березень 2011 року (ряд. 19) та в рядку 22 декларації.
На виконання п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» в декларації з ПДВ за серпень 2014 року задекларувало в рядку 24 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду - суму 3 498 475,00 грн.
Отже на момент подання ТОВ «Балтійська торгівельна компанія» декларації з ПДВ за жовтень 2014 року залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду (ряд. 24 декларації) згідно до норм п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України правомірно задекларовано позивачем у розмірі 3 497 775,00 грн.
З урахуванням приписів абзацу 3 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України у взаємозв'язку із обставинами даної справи, суд дійшов висновку, що як станом на дату проведення камеральної перевірки, так і станом на дату прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, відповідач був обізнаний про те, що сума податкового зобов'язання, яка визначена позивачеві податковим органом, є неузгодженою.
А відтак, суд дійшов висновку, що у позивача у жовтні 2014 року був відсутній обов'язок відображати зі зменшенням суму від'ємного значення до дня набрання судовим рішенням законної сили за результатами їх оскарження.
Також, у зв'язку із наведеним суд критично ставиться до твердження податкового органу про використання позивачем суми від'ємного значення з податку на додану вартість у наступних податкових періодах лише після набрання законної сили судових рішень.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за вказаний позов позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 3166,46 грн.
Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 20.01.2015р.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в розмірі 487,20 грн. присуджується на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтійська торгівельна компанія» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом п'яти днів.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков