Справа № 2а-1421/11
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 13421/13/876
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 15 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

19.12.2011 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради (далі - Виконком, Міська рада відповідно) про скасування рішення відповідача від 14.05.2010 №537 «Про погодження акта готовності об'єкта до експлуатації - житлової квартири №2 на вул.Садівничій, 31» (далі - Рішення №537). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що наявна розбіжність між датуванням спірного рішення та акта готовності об'єкта до експлуатації (далі - Акт) - 17.05.2010, тобто погодження такого відбулося за три дні до його складання. Крім того, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13 лютого 2009 року (далі - Ухвала) в справі №2-1966/09 було призупинено будівельні роботи, пов'язані з реконструкцією даху його будинку, однак співвласники квартири №2 надалі проводили будівництво, чим порушили його законні права, бо такі роботи проводилися без його згоди.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 15 жовтня 2013 року в справі №2-а-1421/11 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду та в позові відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Постанову оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги. В апеляційній скарзі покликається на обставини викладені в позовній заяві, яким суд не дав належної правової оцінки.

ОСОБА_3 у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийнятою з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Клопотання Виконкому про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки такий був повідомлений про судове засідання ще 16.01.2015, а тому мав можливість направити іншого представника. Більше того, жодних доказів на підтвердження свого клопотання представником Виконкому не надано.

Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» заявило клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Тому, апеляційний суд, у відповідності до ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи Рішення №537 Виконком діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України та не порушив прав позивача.

Такі висновки суду першої інстанції є правильні, з огляду на таке.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ч.4 ст.13 Основного Закону держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст.41).

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено, що позивач спільно з ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є співвласниками квартири №1, а ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - квартири №2 (далі - співвласники квартир №№1, 2 відповідно) в будинку АДРЕСА_1, при цьому квартира №2 знаходиться над квартирою №1. До реконструкції квартири №2 обі квартири мали загальну площу по 84,8кв.м.

17.12.2008 Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради (далі - ЛРА) прийнято розпорядження №1230 «Про надання дозволу на проведення реконструкції горища під мансардні приміщення кв.№2 в буд.№31 на вул.Садівничій в зв'язку з аварійним станом даху» (далі - Розпорядження №1230), яким співвласникам квартири №2 дозволено здійснити реконструкцію горища вказаного будинку під мансардні приміщення їхньої квартири у зв'язку з аварійністю даху в будинку (а.с.103 т.1).

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 15 липня 2011 року в справі №2а-1448/11, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року, відмовлено співвласникам квартири №1 в позові до ЛРА про скасування Розпорядження №1230 (далі - Справа №2а-1448/11; а.с.66-71 т.1, а.с.19-23 т.2).

Зокрема, апеляційна інстанція у цій справі прийшла до висновку, що дозволом на проведення реконструкції горища під мансардні приміщення квартири №2, наданим ЛРА співвласникам цієї квартири шляхом прийняття Розпорядження №1230, права, свободи та інтереси співвласників квартири №1 жодним чином порушені не були (а.с.23 т.2).

10.07.2009 в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (далі - Інспекція) співвласники квартири №2 отримали дозвіл №1/591-09 на виконання будівельних робіт - реконструкцію горища під мансардні приміщення квартири №2 на вул.Садівничій, 31 у м.Львові власними силами (далі - Дозвіл; а.с.104 т.1).

Рішенням Виконкому №537 погоджено Акт - житлової квартири №2 на вказаній вулиці після реконструкції з розширенням за рахунок об'єму горища. (а.с.42-44 т.1).

28.05.2010 співвласники квартири №2 отримали в Інспекції сертифікат відповідності №ЛВ000579 закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (а.с.45 т.1).

Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Міської ради (далі - Управління, Департамент відповідно) від 15.06.2010 №961-Ж-Л (далі - Наказ №961-Ж-Л) вирішено оформити співвласникам квартири №2 право спільної сумісної власності на вказану квартиру після реконструкції, а 15.06.2010 цим же управлінням видано свідоцтво про право власності на цю квартиру. При цьому загальна проща квартири збільшилася до 161кв.м. (а.с.46-47, 239-243 т.1).

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 01 лютого 2012 року в справі №2а-1312/12, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року, відмовлено ОСОБА_1 в позові до Управління, Департаменту та ЛРА про скасування Наказу №961-Ж-Л (а.с.53-54 т.1).

Відповідно до пп.1 п.«б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин - прийняття Рішення №537) до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Аналогічні положення містяться в ст.14 Закону України «Про основи містобудування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), яка визначала, що до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать проведення робіт з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством.

За змістом п.3 ч.4 ст.42 та ч.6 ст.59 цього ж Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію відображає прикінцеву стадію комплексу робіт, пов'язаних із створенням об'єкта архітектури, ст.4 Закону України «Про архітектурну діяльність».

«Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 №923 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок), який установлює механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Акт готовності об'єкта до експлуатації підлягає за письмовим зверненням замовника погодженню протягом 10 робочих днів виконавчим комітетом сільської, селищної або міської ради, або місцевою державною адміністрацією та органами, до повноважень яких згідно із законом належить участь у прийнятті закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію (п.4 Порядку).

При наведеному, необхідно погодитися з висновками суду першої інстанції, що Виконком розглядаючи питання про прийняття рішення щодо погодження Акта, діяв у межах визначених законом повноважень та ним було дотримано встановлений законодавством порядок такого погодження, який полягав у: зверненні замовника стосовно підготовки Акта й поданні необхідної документації; підготовці працівниками Департаменту Акта; підписанні Акта замовником, генпроектувальником та генпідрядником; погодженні та підписанні Акта представниками уповноважених органів державного санітарно-епідеміологічного нагляду, пожежного нагляду та Департаменту; підготовці працівниками Департаменту документів на розгляд Виконкому для погодження Акта; розгляді на засіданні Виконкому питання щодо погодження Акта й прийнятті відповідного рішення; підписані рішення міським головою.

Водночас, цей суд вірно звернув увагу на те, що після розгляду на засіданні Виконкому завізованого уповноваженими органами Акта й прийняття рішення щодо його погодження/затвердження, такий Акт разом із відповідним рішенням відповідача повернувся до Департаменту, де був зареєстрований, датований днем реєстрації - 17.05.2010 й виданий замовникам разом із копією Рішення №537 (а.с.106 т.1).

Наведеним, повністю спростовано твердження позивача щодо нібито протиправної розбіжності між датуванням Рішення №537 та Акта, яка виникла у зв'язку із подальшою реєстрацією останнього.

Враховуючи наведене, а також те, що співвласники квартири №1 до реконструкції не користувалися спірним горищем та не мали до нього вільного доступу, оскільки вихід на горище є лише із квартири №2, поза межами горища розміщене все технічне обладнання будинку, яке забезпечує його експлуатацію, встановленої аварійності покрівлі даху вказаного будинку з глиняної черепиці, дахових конструкцій і дерев'яних балок горищного перекриття, суд першої інстанції правильно відхилив твердження позивача щодо порушення його прав при здійсненні вказаної реконструкції та погодженні Акта.

При цьому, є обґрунтованим покликання на вимоги п.1.15 додатку 1 до рішення Виконкому від 06.07.2007 №442 «Про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м.Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду», яким встановлено, що у випадку аварійного стану даху, а також при здійсненні надбудов у житлових будинках з плоскими покрівлями згода мешканців будинку не вимагається.

В протиправність Рішення №537 апелянт покликається на те, що при прийнятті постанови судом не враховано наявність Ухвали в Справі №2а-1448/11 (попередній №2-1966/09), якою зупинено дію Розпорядження №1230 та призупинено будівельні роботи, пов'язані з реконструкцією даху вказаного будинку (а.с.14 т.1).

За змістом ч.3 ст.117, ч.4 ст.118 КАС України (в редакції, чинній на час постановлення вказаної ухвали) суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою відповідно до ст.117 КАС України зупинено дію нормативно-правового акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Натомість, якщо суд за наслідками розгляду справи визнав нормативно-правовий акт незаконним і це судове рішення набрало законної сили, положення зазначеного нормативно-правового акта не підлягають застосуванню.

Як було зазначено вище, у Справі №2а-1448/11 в задоволенні позову співвласників квартири №1 до ЛРА про скасування Розпорядження №1230 було відмовлено.

Так, згідно ч.5 ст.118 КАС України виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Встановлено, що Ухвала у встановленому законом порядку виконана не була, оскільки постановою заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 05.03.2009 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання цієї Ухвали (а.с.266 т.1).

Згідно ч.1 ст.29 Закону України «Про планування та забудову територій» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Отриманий співвласниками квартири №2 Дозвіл не був скасований (анульований) у встановленому порядку.

Відтак, враховуючи все вищенаведене, сама собою (за відсутності будь-яких інших підстав) наявність Ухвали не може бути беззаперечною підставою для визнання оскарженого Рішення №537 протиправним та його скасування.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 15 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін