Справа № 815/7149/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7149/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участі:

за участю: представників позивача - Яцевича О.С. (за довіреністю);

представника відповідача - Півневої А.В. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, -

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

В обґрунтування позову зазначається, що 27.10.2014 року Приватним акціонерним товариством "Українське Дунайське пароплавство" (далі - ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство", ПрАТ "УДП") отримано від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 23.04.2014 року по 09.07.2014 року.

Однак, позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, 05.11.2014 року ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" звернулось до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС зі скаргою на рішення № від 09.09.2014 року, яка була отримана податковим органом 11.11.2014 року, однак, як вказує позивач, на момент подачі адміністративного позову ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" не отримувало рішення Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС про результати розгляду скарги. Відтак, як зазначено в адміністративному позові, оскільки скарга на вказане рішення не розглянута та не направлена протягом 20 календарних днів позивачеві, остання вважається задоволеною, а рішення № від 09.09.2014 року - скасованим.

По-друге, позивач зазначає, що ПрАТ "УДП" не було сплачено ЄСВ за березень 2014 року у встановлений законодавством строк, проте пароплавство вимоги про сплату недоїмки по ЄСВ за березень 2014 року не отримувало, а відразу прийняло рішення про стягнення штрафу та пені, а не вимогу, у яку включений розрахунок штрафних санкцій як того вимагає законодавство України.

В адміністративному позові, також, зазначено, що згідно оскаржуваного рішення штраф та пеня нараховані за період з 23.04.2014 року по 09.07.2014 року, тобто заборгованість по сплаті єдиного внеску за березень 2014 року ПрАТ "УДП" було погашено 09.07.2014 року, а рішення про сплату штрафу та пені винесено 09.09.2010 року, тобто через 2 місяці після сплати пароплавством суми заборгованості. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушенням процедури прийняття рішень про визначення грошового зобов'язання платника податків.

Відповідач надав заперечення до адміністративного позову (а.с. 32-33), в яких зазначив, що 05.11.2014 року ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" звернулось до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС зі скаргою на рішення № від 09.09.2014 року, при цьому 15.12.2014 року ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" отримало від Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС рішення від 09.12.2014 року, яким рішення № від 09.09.2014 року залишено без змін, а скарга ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" - без задоволення. Таким чином, відповідач вказує, на те, що скарга позивача була розглянута та рішення за результатами розгляду скарги направлено в строк, передбачений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" .

Крім того, відповідач на спростування доводів позивача відносно порушення строків для прийняття рішення посилається на те, що чинним законодавством не передбачено граничних строків прийняття рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, і просив задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав, викладених в запереченнях до адміністративного позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення № від 09.09.2014 року, яким на підставі ч. 10 та п.2 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року N 2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2014 року до 09.07.2014 року застосовано штраф у розмірі 142886 грн.24 коп. та нараховано пеню у розмірі 107842 грн. 20 коп. (а.с. 13).

На вказане рішення № від 09.09.2014 року позивачем подано скаргу до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління Міндоходів № ЮС-1683 від 05.11.2014 року, яку отримано останнім 11.11.2014 року (а.с. 9-12).

Так, як на підставу для скасування рішення № від 09.09.2014 року позивач посилається на те, що податковим органом не розглянуто скаргу на оскаржуване рішення та не направлено відповідне рішення, прийняте за результатами розгляду скарги позивачу.

Однак, як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду скарги, Центральним офісом з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС прийнято рішення про результати розгляду скарги № 22385/10/28-10-4-33 від 09.12.2014 року, яким залишено без змін рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, а скаргу - без задоволення (а.с. 52-53).

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 09.12.2014 року вказане рішення було відправлено позивачу та отримано ним 15.12.2014 року (а.с. 51).

Згідно абз. 6 п. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Відтак, матеріали справи свідчать про те, що Центральним офісом з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС було прийнято рішення про результати розгляду скарги № 22385/10/28-10-4-33 від 09.12.2014 року та вказане рішення направлялось позивачу, й тому суд критично оцінює доводи позивача відносно не прийняття та не направлення податковим органом рішення за скаргою № ЮС-1683 від 05.11.2014 року.

Відносно посилання позивача щодо того, що відповідачем при винесенні рішення був порушений порядок стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Як встановлено судом та зазначено позивачем в адміністративному позові, приватним акціонерним товариством "Українське Дунайське пароплавство" не було сплачено ЄСВ за березень 2014 року у встановлений законодавством строк.

Згідно п. 10, п.п. 11.2. п. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Так, згідно матеріалів справи податковим органом у відповідності до норм чинного законодавства нараховано штрафні санкції у розмірі 10%, що вбачається з розрахунку штрафних санкцій (а.с. 4) та згідно п. 10, п.п. 11.2. п. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховано пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Згідно п.п. 7.2 п. 7 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 N 455 при застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9.

Так, судом з'ясовано, що на підставі зазначених судом приписів норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Водночас, будь-яких порушень норм чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення судом не встановлено.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.п.7.13 п. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи позивача відносно того, що відповідачем невчасно складено оскаржуване рішення, й такі твердження позивача не знаходять свого законодавчого підтвердження та не є підставою для скасування рішення.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладеного, перевіривши правомірність прийняття оспорюваного рішення з урахуванням вимог ч.3 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оскаржуване податкове рішення у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, обґрунтовано, та з в урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судовий збір розподілено у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску -відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" () на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 23.02.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску -відмовити.

23 лютого 2015 року.