Справа № 826/1865/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 лютого 2015 року м. Київ № 826/1865/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Міністерства соціальної політики України
про визнання неправомірними діяння, зобов'язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства соціальної політики України, у якому просив:

1) «стягнути 1 грн. моральної шкоди;

2) визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства соціальної політики, що полягають:

- у неналежному реагуванні на скарги громадян та відправці цих звернень на місця;

- у невизнанні законних вимог позивача про надання йому соціального працівника;

- у захисті і покриванні злочинних дій місцевих «чинуш»;

- у небажанні привести свої Інструкції і відомчі документи у відповідність до чинного законодавства;

- в ігноруванні вимог Законів: «Про звернення громадян України», «Про захист персональних даних», «Про соціальні послуги».

2) зобов'язати відповідача:

- внести зміни до Типових положень Постанови Кабміну № 1417 від 29 грудня 2009 року та виправити помилки у Заяві «Про прийняття на соцобслуговування громадян», згідно ч.4 цього позову. У разі необхідності подати в Кабінет Міністрів клопотання про внесення запропонованих змін.

- провести люстрацію начальника департаменту Запорізької області ОСОБА_5 та начальника Управління соцзахисту Мелітопольського р-ну - ОСОБА_6, як таких що працювали за часів президента ОСОБА_4

Крім того, за численні і систематичні порушення Закону,зловживання своїми службовими обов'язками, перевищення своїх повноважень, невжиття своєчасних і ефективних заходів для вирішення проблем громадян та професійною непридатністю, звільнити вищевказаних осіб із займаних посад.

- надати позивачу копію медичного висновку від 14.10.14 року про те, що він не потребує соцобслуговування».

Згідно з п.п.3, 4, 6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При ознайомленні із позовною заявою, судом встановлено ряд порушень вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо форми та змісту позовної заяви, що перешкоджає відкриттю провадження у даній справі.

Так, відповідно до частини 2 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви, зокрема пунктом 4 частини 1 цієї статті визначено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, викладені у прохальній частині позову не відповідають вимогам частини 2 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, порушення яких спричинено конкретними рішеннями (діями, бездіяльністю) суб'єкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої пред'явлено вимоги - органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

Крім того, слід враховувати передбачений ст.11 КАС України принцип, за яким розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і в доведенні перед судом їхньої переконливості, тобто, позивач повинен на підтвердження підстав позову подати докази, які підтверджують кожну обставину як складову предмету та змісту доказування.

Як вбачається з позовної заяви, в якості відповідача у спірних правовідносинах визначено Міністерства соціальної політики України.

При цьому, у прохальній частині позовної заяви позивач заявлено вимогу про зобов'язання відповідача внести зміни до постанов Уряду. Водночас, позивачем не наведено правового обґрунтування наявності у Міністерства соціальної політики України вносити будь-які змін до постанов Кабінету Міністрів України, який у відповідності до статті 113 Конституції України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Процесуальний статус Кабінету Міністрів України у спірних правовідносинах позивачем не визначений.

Наведена обставина позбавляє можливості вирішити питання щодо персонального складу відповідачів у даній справі, змістовності позовних вимог до кожного з них і наявність доказів на підтвердження вимог до кожного з відповідачів, а також дотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України при обранні способу захисту порушеного права з огляду на предметну, територіальну і інстанційну підсудність спору і дотримання строку звернення до суду з такими вимогами.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача доповнити зміст позовної заяви юридичними фактами на яких він ґрунтує свої вимоги до відповідача (до кожного з відповідачів) із зазначенням правової підстави позову, тобто вказати законодавчі акти норми яких порушено відповідачем (відповідачами), сформувати позовні вимоги до відповідача (або декількох відповідачів), вказати які саме рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень - відповідача (відповідачів) у справі порушують охоронювані законом права та інтереси позивача у публічно-правових відносинах, а також надати докази прийняття відповідачем (відповідачами) рішень, вчинення ним (ними) дій або допущення бездіяльності, які можуть бути предметом розгляду в адміністративній справі.

У ч.3 ст.106 КАС України, крім іншого, зазначено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

В порушення зазначених вище вимог позивачем до позовної не додано у належній кількості копій позовної заяви з додатками для направлення відповідачу.

У преамбулі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (надалі - Закон України №3674-VI) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно частини 2 статті 4 зазначеного Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлена мінімальна заробітна плата з 01 січня 2015 року у місячному розмірі 1 218,00 гривень.

Разом з тим, доказів на підтвердження сплати судового збору у належному розмірі позивачем до позовної заяви не додано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що копія довідки до акта огляду МСЕК серія АД №163005, відповідно до якої позивачу встановлено третю групу інвалідності, не може бути визнана судом належним доказом звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України №3674-VI від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом направлення до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог з наведенням нормативно - правового обґрунтування позовних вимог, викладених у відповідності із вимогами ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України, надання доказів, якими підтверджуються обставини, вказані у позовній заяві, а також копій вказаних документів для направлення відповідачу; належних доказів на підтвердження сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.106, 107, ч.1 ст.108, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили у відповідності із вимогами статті 254 КАС України.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя: Н.А. Добрівська