Справа № 820/18264/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р.Справа № 820/18264/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - Цвікевич О.А., відповідача - Борзило В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2014р. по справі № 820/18264/14

за позовом Приватне акціонерне товариство "Новий Стиль"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Новий Стиль" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Новий Стиль") звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Міндоходів (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р.;

- скасувати картку відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00375 від 06.05.2014 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2014р. по справі №820/18264/14 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Новий Стиль" до Харківської митниці Міндоходів про скасування рішення та картки відмови - задоволено у повному обсязі.

Скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р.

Скасовано картку відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00375 від 06.05.2014 р.

Стягнуто з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 4011) на користь Приватного акціонерного товариства "Новий Стиль" (61020, м. Харків, вул. Комсомольське шосе, буд. 88, ) судові витрати у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, в частині задоволення позовних вимог, норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив суд скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2014р. по справі №820/18264/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі, надісланих поясненнях та його представник у судовому засіданні посилається на невідповідність оскаржуваного рішення суду першої інстанції вимогам ч.3 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначив, що внаслідок застосованої процедури консультацій платник податків не виконав вимог митного органу, витребуваних митницею документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, не подав. У зв'язку з неможливістю застосування кожного наступного методу визначення митної вартості товару, митний орган обґрунтовано застосував третій метод відповідно до ст.64 Митного кодексу України.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було враховано наступних доказів відповідача:

- ціни в прайс - листі (СЕМЧІК 3 від 01.04.2014 року) вказані на умовах FСА Гродзиск Мазовецки. Товар по МД 807100000/2014/0017155 надійшов на умовах FСА Пшемишль. Інвойс від 23.04.2014 року № FЕ/16/2014/04 також виставлений покупцю (ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ") на умовах FСА Пшемишль, а мінімальна відстань між Польськими містами Гродзиск Мазовецки та Пшемишль складає 353 км, тому вважає, що продавець (РРНU JAWO s.с. Jасек і Магсіn Zukowscy) мав врахувати транспортні витрати до Пшемишлю у вартість товару «Вінілістканина...», за інвойсом від 23.04.2014 року № FЕ/16/2014/04.

- калькуляція собівартості мала актуальність на 01.02.2014 року, а представниками ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" не було надано жодного підтвердження чи є калькуляція собівартості від 01.02.2014 на тканини Skaj V19, Skaj V46, Skaj V47 чинною на момент замовлення її у продавця у межах спірної поставки. До того ж в калькуляції не вказана одиниця виміру тканини, що також унеможливлює її використання у якості документу, що підтверджує числове значення складових митної вартості;

- експортна ВМД не відповідає вимогам статті 254 Митного кодексу України щодо мови документів, які подаються для здійснення митного контролю та митного оформлення.

- представлений звіт про оцінку майна від 12.02.2014 № 12/02/2014/01(02) не відносився до імпортованої партії товарів за МД 807100000/2014/0017155. Відображена інформація у звіті містила посилання на інший товар та інші реквізити документів ніж інформація в МД 807100000/2014/0017155, що унеможливлювало сприйняття цього звіту як додаткового документа для визначення митної вартості товарів. Також, даний звіт до митного оформлення не подавався, що підтверджується графою 44 МД №807100000/2014/018855, яку заповнює декларант і у якій чітко зазначено звіт від 12.02.2014 року № 12/02/2014/01(02).

- довідка щодо транспортних витрат, які також мають включатися до митної вартості за умови поставки FСА, також не може бути використана у якості підстави для підтвердження числових значень, оскільки містить лише сукупну вартість доставки товарів різних підприємств, причому від польського міста Гродзиск Мазовецьки до пункту пропуску Краковець, а не від Пшемишля, що мало б відповідати умовам поставки.

Вказав на те, що не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, мотивувальна частина постанови, а саме: арк. 4 абз.7, де зазначено: «відповідач зазначив, що причиною запиту додаткових документів було саме невідповідність ціни, яка була зазначена позивачем, митній вартості ідентичних та подібних товарів відповідно до інформації ЄАІС ДМСУ». Пояснив, що відповідачем навпаки зазначалося, що основною причиною стали обґрунтовані підстави митного органу вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог ст. 54 Митного кодексу України.

Вважає невірним посилання суду першої інстанції на те, що використання цінової бази ЄАІС ДМСУ у Рішенні допускається тільки з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, і не бере до уваги, що у рішенні №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 вказано митну декларацію № 807100000/2014/008158 від 03.03.2014, копія якої надавалася до суду разом з запереченнями, що свідчить про неналежний рівень дослідження письмових доказів судом.

У зв'язку з викладеним просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, додаткових запереченнях та його представник у судовому засіданні, з викладених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, зокрема, що при здійсненні митного оформлення позивачем для підтвердження митної вартості конкретної поставки та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема , ч.2 ст.53 МК України. Вважає, що відповідачем було неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р. за 3 методом з вартістю за одиницю 6,95 польських злотих/кв.м. та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00375 від 06.05.2014 р.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 квітня 2013 року між АТ "Новий Стиль" та P.P.H.U. "JAWO", Польща, було укладено контракт № 20131604 (надалі Контракт), відповідно до якого фірмою P.P.H.U. "JAWO" (надалі продавець) зобов'язувався продати, а АТ "Новий Стиль" (надалі покупець) - прийняти та оплатити вінілістканину, (надалі товар) відповідно до пункту 4.1. розділу 4 Контракту ціна на товар, що поставляється, вказується в специфікаціях та інвойсах на конкретну партію товару. (а.с. 64-68).

На виконання умов Контракту, згідно комерційного інвойсу № FE/16/2014/04 (а.с.70) на адресу позивача поставлено товар: вінілістканина: V19, V46, V47.

28.04.2014 р. позивач надав до Харківської обласної митниці митну декларацію ІМ № 40 807100000/2014/017155 і вказав митну вартість 88527,48 грн., що на дату митного оформлення складало 22561,16 польських злотих (а.с. 19-20).

Митну вартість товару позивачем було визначено за ціною контракту № 20131604 від 16 квітня 2013 року.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав до Харківської обласної митниці наступні обов'язкові документи: декларацію митної вартості; контракт з фірмою P.P.H.U. "JAWO", Польща, контракт № 20131604 від 16 квітня 2013 року; інвойс № FE/16/2014/04 до Контракту.

Крім того, декларант надав до митниці наступні документи: Документи щодо транспортування (перевезення) товар: контракт № 14012010 від 14.01.2010 р. на перевезення вантажним автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 14.01.2010 р.; калькуляцію транспортних витрат від 24.04.2014 р., довідку щодо вартості перевезення від 24.04.2014 р., міжнародну товарно-транспортну накладну № 5168399 від 23.04.2014 р. та ін.

Під час митної консультації № 9412 від 17.02.2014 р. (до декларації митної вартості ІМ № 807100000/2014/017155) відповідачем були витребувані наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на корить продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення країни відправлення 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на запит АТ "Новий Стиль" для підтвердження митної вартості товару надав до Харківської митниці письмові пояснення стосовно визначення митної вартості товарів за першим методом (лист вих. № 2014/04-30-2 від 30.04.2014 р.), згідно яких було зазначено, що документи, що запитуються були надані до митної декларації ІМ 40 № 807100000/2014/017155, крім цього було надано додатково звіт про оцінку майна № 29/04/2014/01 від 29.04.2014 р.

З посиланням на відсутність достатньої інформації для визначення рівня митної вартості, при розгляді запиту відділом контролю митної вартості було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення, цінову інформацію на подібні та аналогічні товари.

Відповідачем було видано картку відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №807100000/2014/00375 від 06.05.2014 р., якими повідомлено позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р. та карткою відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00375 від 06.05.2014 р., позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган, при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р. та картки відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00375 від 06.05.2014 р., діяв не у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фактичною підставою для коригування митної вартості товарів та видачі картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, слугували висновки митного органу про відсутність достатньої інформації для визначення рівня митної вартості, при розгляді запиту відділом контролю митної вартості було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення, цінову інформацію на подібні та аналогічні товари.

Колегія суддів вважає такі висновки відповідача хибними, виходячи з наступного.

За визначенням статті 49 Митного кодексу України (чинного на прийняття спірних рішень) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, згідно з приписами статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як встановлено статтею 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення також визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

У відповідності до пункту 6 розділу 2 Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п'ятою - восьмою ст.58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесені відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують мигну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22 31 (у частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (у частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ч.10 цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Зі змісту наведених положень частини 3 ст. 53, частин 2, 4-6 ст. 54, ст. 58 МК України та пунктів 6. 7 розділу 2 Методичних рекомендацій вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов'язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Колегія суддів вважає необхідним вказати, що у спірних рішеннях щодо коригування митної вартості товарів, відповідачем не було зазначено, які саме обмеження для визначення позивачем митної вартості ввезеного товару за першим методом (за ціною договору), передбачені ч.1 ст.58 МК України.

Згідно статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Крім того, колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства Фінансів України 24.05.2012 року №598 затверджено Форму рішення про коригування митної вартості товарів, а також Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

Так, відповідно до Правил заповнення рішення, у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

1)неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

2) невірно проведений розрахунок митної вартості;

3)невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В пункті 10 статті 55 МК України зазначено, що у разі ненадання митним органом відповіді на додаткові документи, митна вартість товарів, яка була визначена декларантом, є правильною, а митний орган на підставі імперативної норми МК України повинен скасувати рішення про коригування.

Так, частинами 7-8 ст. 55 МК України передбачено, що у випадку незгоди декларант може випустити товар у вільний обіг за умови сплати митних платежів та протягом 80 днів надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 9 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини 10 ст. 55 Митного кодексу України якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач при митному оформленні товару застосував саме перший метод визначення митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України.

Відмовляючи в митному оформленні товару за основним (першим) методом, митний орган послався на те, що декларантом не неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження митної вартості товару Позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав до Харківської обласної митниці обов'язкові документи: декларацію митної вартості; контракт з Р.Р.Н.U «JAWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 р., специфікації № 40 від 25.03.2014 р., № 42 від 08.04.2014 р. до Контракту; інвойс № FЕ/16/2014/04 від 23.04.2014 р. до Контракту; документи щодо транспортування (перевезення) товар: контракт № 1412010 від 14.01.2010 р. на перевезення вантажним автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 14.01.2010 р.; калькуляцію транспортних витрат від 24.04.2014 р., довідку щодо вартості перевезення від 24.04.2014 р., міжнародну товарно-транспортну накладну № 5168399 від 23.04.2014 р.

Крім того, на підставі ч. 6 ст.53 МК України Позивач надав до митниці додаткові документи, а саме: сертифікат походження товару загальної форми: РL/МF/АК 0179618 від 25.04.2014 р.; митну декларацію країни відправлення від 25.04.2014 р.; лист про не проведення страхування; лист про відсутність взаємозалежності (згідно ст. 58 МКУ); прайс-лист (прейскурант) виробника товарів від 01.04.2014 р.; калькуляції собівартості товару від 01.02.2014 р.

Під час контролю митної вартості товару за митною декларацією ІМ № 807100000/2014/017155 відповідачем був наданий запит від 28.04.2014 р. щодо надання пояснень та додаткових документів, а саме:

1)Інформацію про відсутності обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2)щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 2014/04-30-2 від 30.04.2014 р. позивач надав відповідні пояснення та документи щодо кожного пункту запиту митного органу, а саме:

1) позивач повідомив митний орган про відсутність обмежень та умов, а також вказав, що під час митного оформлення, зокрема, надавалась довідка про відсутність взаємозалежності між Покупцем та Постачальником в розумінні ст. 58 МКУ.

2) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

Позивач надав митному органу прямий контракт з Р Р.Р.Н.U «JAWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 р., умовами якого не передбачено укладення відповідних договорів. Відповідача повідомлено про не укладання вказаних договорів.

3) Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

Позивач надав митному органу прямий контракт з Р Р.Р.Н.U «JAWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 р. (надалі - Контракт) умовами якого не передбачено здійснення платежів на користь третіх осіб. Відповідача повідомлено про відсутність вказаних рахунків.

4) Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

Позивач надав митному органу прямий контракт з Р Р.Р.Н.U «JAWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 р. умовами якого не передбачено здійснення платежів на користь третіх осіб. Відповідача повідомлено про відсутність вказаних рахунків.

5) Виписку з бухгалтерської документації;

Позивач надав митному органу прямий контракт з Р Р.Р.Н.U «JAWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 р., згідно пункту п. 5.2. контракту встановлені наступні умови оплати: протягом 60 днів з моменту поставки товару Покупцю.

Позивач надав митному органу інвойс № FЕ/16/2014/04 від 23.04.2014 р. згідно якого вказано відстрочення платежу 60 днів та встановлено строк оплати 22.06.2014 р. На момент митного оформлення строк оплати не настав.

6) Ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

Зазначені договори Позивачем не укладались, про що повідомлено митний орган у відповіді на запит.

7) Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

Під час митного оформлення відповідачу надавались: Специфікація № 43 від 23.04.2014 р. до Контракту; калькуляції виробника товарів від 01.02.2014 р.; Прайс-лист (прейскурант) виробника товарів від 01.04.2014 р., про що, зокрема, додатково повідомлено відповідача у відповіді на запит.

Факт надання документів також підтверджується: графою 18 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р. та безпосередньо оскаржуваною карткою відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного визначення, графами 44 (доповненням до графи 44) митних декларацій, що подавались за 1 та З методом.

8) Копію митної декларації країни відправлення;

Вказані документи надавались разом з митною декларацію, що також підтверджується оскаржуваною Карткою відмови.

9) Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач надав Звіт про оцінку майна № 29/04/2014/02 від 29.04.2014 р.

10)Позивач повідомив митний орган що протягом лютого-березня 2014 року були оформлені ідентичні товари за першим методом визначення вартості (за ціною контракту) та надав відповідні митні декларації та інвойси до них, які наявні в матеріалах справи):

-МД 807100000/2014/006131 від 19.02.2014р. рівень митної вартості 5,4288 PLN/кв.м.;

-МД 807100000/2014/008151 від 03.03.2014р. рівень митної вартості - 5,667 PLN/кв.м.;

-МД 807100000/2014/009323 від 11.03.2014р. рівень митної вартості - 5,568 PLN/кв.м.;

-МД 807100000/2014/010171 від 17.03.2014р. рівень митної вартості - 5,657 PLN/кв.м.;

-МД 807100000/2014/011332 від 24.03.2014р. рівень митної вартості - 5,472 PLN/кв.м.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, декларантом були подані всі документи, необхідні для митного оформлення товару за ціною договору. Крім того, листом надано письмові пояснення щодо даної поставки товару.

На підтвердження митної вартості товару, в матеріалах справи наявний звіт про оцінку майна № 29/04/2014/01 від 29.04.2014 р.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем до митної декларації ІМ 40 ДЕ 807100000/2014/017155 для підтвердження митної вартості товару та її визначення за ціною договору, надано всі необхідні документи, які передбачені ч. 2 ст.53 МК України.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано доказів неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості під час прийняття рішень про коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не було надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки; суб'єктом владних повноважень не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції вважає, що відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та оформив картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення з порушенням статей глави 8 та 9 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів", Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та наказу Мінфіну України "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа" № 63 від 30.05.2012 р., а саме - за відсутністю обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивачем невірно визначено митну вартість товарів.

Крім того, відмовляючи у митному оформленні товару за основним (першим) методом, митний орган послався на те, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, декларантом не надано додаткових документів, надання яких передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. Проте, такий висновок відповідача не ґрунтується на фактичних обставинах справи та суперечить нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 54 Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем у повній мірі надана об'єктивна інформація, яка підтверджує зміну ціни на товар по незалежним від декларанта причинам. Однак, така інформація не була враховані відповідачем по справі при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості.

Крім зазначеного, колегія суддів вказує на те, що на підтвердження митної вартості товару позивач надав експертний висновок зроблений суб'єктом оціночної діяльності. Оцінка виконана у відповідності з Національним стандартом № 1, Міжнародними стандартами оцінки та Нормами професійної діяльності оцінювача Українського Товариства Оцінювачів. Саме ціна, яка може бути фактично сплачена на ринку ідентичних товарів, була досліджена експертом.

Щодо посилань відповідача на те, що згідно інформації спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України найменша митна вартість товару на товар значно перевищує заявлену декларантом, колегія суддів вказує на те, що митний орган при здійсненні митного контролю має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; умов поставки, комерційних умов, тощо.

Так під час контролю митної вартості товару за декларацією ІМ № 807100000/2014/017155 відповідачем 19.02.2014 р. було надано рішення про коригування митної вартості товарів № №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р. за 3 методом (31 графа).

Колегія суддів вважає необхідним вказати, що відповідач повинен був належним чином довести, що позивачем навмисно занижена вартість товару. Однак, відповідач не надав таких доказів та не довів, що митна вартість товару, заявлена позивачем, була нижче вартості сировини та вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених іншими митницями України.

З приводу сумнівів митного органу стосовно цін в прайс - листі та доводів про те, що мінімальна відстань між Польськими містами Гродзиск Мазовецки та Пшемишль складає 353 км, тому вважає, що продавець (РРНU JAWO s.с. Jасек і Магсіn Zukowscy) мав врахувати транспортні витрати до Пшемишлю у вартість товару, колегія суддів вказує на таке.

Пунктом 3.1. укладеного Контракту №20131604 передбачено, що поставка Товару здійснюється на умовах: FСА Гродзиск Мазовецки; FСА - Пшемишль; FСА - Кросно.

Отже колегія суддів зауважує, що за умовами Контракту Постачальник здійснює поставку на однакових умовах з трьох міст у Польщі (місця розташування виробничих потужностей, складських приміщень).

В контракті умови постачання викладено відповідно до міжнародних правил ИНКОТЕРМС- 2010 в редакції 2010 р.; при поставці на умовах FСА транспортні витрати з місця поставки оплачує Покупець.

Колегія суддів вказує на те, що наданий до митного оформлення Прайс-лист (прейскурант) виробника товарів від 01.04.2014 р., в якій вказані ціни на умовах FСА, ИНКОТЕРМС-2010 та зазначено місто - Гроджиск Мазовецки, враховуючи, що за умовами укладеного Контракту Постачальник здійснює доставку на однакових умовах з трьох міст у Польщі.

Також, колегія суддів вказує на те, що ціни зазначені в Прайс - листі (прейскуранті) відповідають домовленості, специфікації № 43 від 23.04.2014 р. та інвойсу № FЕ/16/2014/04 від 23.04.2014 р.

Крім того, юридична адреса: РРНU JAWO s.с. Jасек і Магсіn -вул. Окружна, 18, Кади 05-825 Гроджиск Мазовецки, Польща, що зазначено, в п. 14 укладеного Контракту та безпосередньо на печатці Постачальника. Тобто в прайсі - зазначена юридична адреса.

Таким чином, колегія суддів відхиляє наведені доводи відповідача.

Також, колегія суддів вважає не підтвердженими доводи митного органу про те, що калькуляція собівартості не є актуальною, оскільки калькуляція виробника товарів від 01.02.2014 р. не містить строку дії, тому дана калькуляція була актуальною та не містить розбіжностей з загальним пакетом документів та вартістю товару.

Колегія суддів вказує на те, що оплата товару, відповідно укладеного Контракту та інвойсу, було здійснено на умовах відстрочення платежу 23.06.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 55755 від 23.06.2014 р.

Посилання митного органу на те, що представлений звіт про оцінку майна від 12.02.2014 № 12/02/2014/01(02) не відносився до імпортованої партії товарів за МД 807100000/2014/0017155, відображена інформація у звіті містила посилання на інший товар та інші реквізити документів ніж інформація в МД 807100000/2014/0017155, що унеможливлювало сприйняття цього звіту як додаткового документа для визначення митної вартості товарів, а також, даний звіт до митного оформлення не подавався, колегія суддів вважає спростованими матеріалами справи, з огляду на таке.

Так, колегія суддів вказує на те, що листом № 2014/04-30-2 від 30.04.2014 р. позивач надав відповідачу пояснення та документи, серед яких був Звіту про оцінку майна № 29/04/2014/02 від 29.04.2014 р., надіслання якого підтверджується копією роздруківки електронного повідомлення про відправлення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ "Новий Стиль" до митного органу були подані всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту № 20131604 від 16 квітня 2013 року, а відповідач, в свою чергу не надав доказів та не довів, що митна вартість товару, заявлена позивачем, була нижче вартості товару та вартості аналогічних та подібних товарів, оформлених іншими митницями України.

Вищевказане свідчить про те, що коригування митної вартості названого товару відповідачем за другорядними методами проведене з порушенням вимог ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України, тобто, не на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів № №807000003/2014/000638/2 від 06.05.2014 р. та при винесенні картки відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №807100000/2014/00375 від 06.05.2014 р., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2014р. по справі № 820/18264/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій С.П.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 16.02.2015 р.