Справа № 2а-3694/11/1226
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/9991/40192/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області про визнання незаконними дії, незаконним правового акту та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 23 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року, -

встановив:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області з 16 вересня 2008 року (набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI)) по теперішній час щодо невиплати йому пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, несплати йому навіть гарантованої суми основної пенсії у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, визнати незаконною відмову відповідача від 9 вересня 2011 року № 1223/Б-14 щодо нарахування та виплати недоплачених грошових сум, які потрібно визнати у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області нарахувати і сплати йому недоплачену суму пенсії за період починаючи з 16 вересня 2008 року у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, яка встановлюється згідно його середньої заробітної плати.

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 23 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Свердловського міського суду Луганської області від 23 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції або прийняти рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

16 вересня 2008 року набрав чинності Закон № 345-VI, який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктом 2 статті 10 Прикінцевих положень Закону № 345-VI визначено, що дія наведеної норми поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області, отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 26 лютого 2007 року.

Загальний стаж позивача, на час розгляду справи, склав 31 рік 5 місяців 29 днів, у тому числі на підземних роботах - 19 років 10 місяців 26 днів. Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 складає 0,68063. Обчислення пенсії проведено із середньої заробітної плати за період його роботи з 1 серпня 1988 року по 31 серпня 1993 року та за весь період страхового стажу за даними персоніфікованого обліку починаючи з 1 липня 2000 року по 31 березня 2007 року з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству за 2006 рік - 928,81 гривень. Коефіцієнт заробітної плати - 2,71472. Заробітна плата для обчислення пенсії склала 2521,46 гривень (2,71472 x 928,81 гривень).

Розмір пенсії ОСОБА_4 станом на 1 вересня 2011 року складає 2292 гривень, де: 1716,18 гривень - основний розмір пенсії за віком (середня заробітна плата по його пенсійній справі помножена на коефіцієнт стажу - 2521,46 гривень х 0,68063); 191 гривня - доплата за понаднормативний стаж за 25 років; 67,64 гривень - підвищення згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розміру пенсій деяким категоріям громадян у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» від 17 квітня 2008 року № 374; 317,18 гривень - доплата як шахтарю до 2292 гривень (764 x 3).

Тобто, як встановлено судами, ОСОБА_4 отримує пенсію у відповідності Закону № 345-VI та у розмірі, який відповідає положенням статті 8 цього Закону.

У частині 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Статтею 8 Закону № 345-VI встановлено мінімальний розмір пенсії шахтарям у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, якому призначається пенсія. Ця норма не містить в собі вимог щодо визначення пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря у вугільній промисловості згідно офіційних даних Держкомстату України.

Чинним законодавством не встановлено особливого порядку призначення та обчислення пенсій працівникам вугільної промисловості, у тому числі і шахтарям.

Порядок призначення, обчислення та виплати пенсій шахтарям визначений Законом № 1058-IV з урахуванням особливостей, встановлених статтею 8 Закону № 345-VI.

Відповідно до положень цих законів мінімальний розмір пенсій шахтарів встановлений у розмірі 80 відсотків їх середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Жодним чинним законом України про пенсійне забезпечення не передбачено можливості обчислення розміру індивідуальної пенсії особі у залежності не від його персонального заробітку, з якого сплачені страхові внески, а від середньої заробітної плати.

За змістом положень статті 40 Закону № 1058-IV середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, враховується при обчисленні розміру пенсії, але лише як одна із складових частин поряд з розміром середнього заробітку особи та сплачених страхових внесків.

Таким чином, вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Свердловського міського суду Луганської області від 23 грудня 2011 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 23 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області про визнання незаконними дії, незаконним правового акту та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.