Справа № 823/3910/14
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року справа № 823/3910/14

м. Черкаси

15 год. 05 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі - Шоколенко Т.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 (за договором), представника державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України - Майстренко М.М. (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Корсунь-Шевченківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про звільнення майна з податкової застави та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Корсунь-Шевченківської об'єднаної державної податкової інспекції у Головного управління Міндоходів Черкаській області, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про звільнення майна з податкової застави та зобов'язання вчинити дії.

Свій позов позивач мотивує тим, що рішенням заступника начальника Корсунь-Шевченківської МДПІ начальника Городищенського відділення І.М. Білана № 56-129//5775 від 08.11.2012 р. про опис майна у податкову заставу здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському відданні або оперативному управлінні) платника податків ФОП ОСОБА_3 На підставі акту опису майна № 06 від 12.11.2012 р. затвердженого заступником начальника Корсунь-Шевченківської МДПІ начальника Городищенського відділення І.М. Біланом державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зроблено запис про податкову заставу майна ФОП ОСОБА_3 Позивач вважає, що рішення відповідача щодо опису майна необґрунтованим в частині визначення підстав, оскільки посягає на його конституційні права про непорушність права власності, а запис зроблений державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не відповідає рішенню обтяжувача в частині терміну дії обтяження. У зв'язку з цим позивач просить звільнити його майно згідно акту опису майна № 6 від 12.11.2012 р. затвердженого заступником начальника Корсунь-Шевченківської МДПІ начальника Городищенського відділення І.М. Біланом з податкової застави з дня реєстрації запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України - 27.11.2012 р. за № 13297963 та зобов'язати державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України вилучити запис про податкову заставу майна позивача згідно акту опису майна № 6 від 12.11.2012 р. затвердженого заступником начальника Корсунь-Шевченківської МДПІ начальника Городищенського відділення І.М. Біланом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила адміністративний позов задовольнити в повному обсязі та зазначила, що особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Представник Корсунь-Шевченківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області в судове засідання не з'явився надіславши по факсу на адресу суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив справу розглянути у відсутність представника відповідача за наявними в матеріалах адміністративної справи доказах.

В судовому засіданні та в письмовому запереченні на адміністративний позов представник державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України просила відмовити в його задоволенні повністю, зазначивши при цьому, що реєстратором Державного реєстру було внесено запис на підставі заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна від 13.11.2012 р. № 5844/19-024, відповідно до якої обтяжувачем є Корсунь-Шевченківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській області. Даний запис було внесено в день отримання вищезазначеної заяви. Щодо строку обтяження рухомого майна представник відповідача пояснила, що даний термін державний реєстратор вносить не самостійно, а система даний термін обтяження формує автоматично.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

ОСОБА_3, зареєстрований як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та є платником податків.

Рішенням заступника начальника Корсунь-Шевченківської МДПІ начальника Городищенського відділення І.М. Білана № 56-129//5775 від 08.11.2012 р. про опис майна у податкову заставу здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському відданні або оперативному управлінні) платника податків ФОП ОСОБА_3

На підставі вищезазначеного рішення податковим керуючим Сиваком М.Д. проведено опис майна ОСОБА_3 а саме: автомобіля DAF 95 XF (2002) синього кольору, державний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, про що складено акт опису майна № 06 від 12.11.2012 р.

Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі заяви № 5844 від 13.11.2012 р. внесено 27.11.2012 р. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис за № 13297963 про податкову заставу згідно з актом опису № 06 від 12.11.2012 р. терміном дії до 27.11.2017 р.

Позивач вважаючи неправомірним опис майна у податкову заставу та внесений на підставі нього реєстраційний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів з даним адміністративним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Право податкової застави, відповідно до підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Відповідно до підпункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Згідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 89.4. статті 89 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Відповідно до пункту 93.3 статті 93 Податкового кодексу України, порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено правові наслідки реєстрації обтяження. Частинами 2, 3 зазначеної статті регламентовано, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте, воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 572, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за № 1841/24373, затверджено Порядок застосування податкової застави органами доходів і зборів.

Згідно з пунктом 1.12 Порядку, повідомлення про виникнення права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається платнику податків відповідно до вимог статті 59 розділу ІІ Кодексу.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 зазначеного Порядку, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу. Таке рішення приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим.

У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, станом на 08.11.2012 р. - день прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, позивач мав несплачений податковий борг за узгодженими грошовими зобов'язаннями термін сплати яких вже настав. Відповідно, враховуючи наведені норми податкового законодавства, у відповідача виникло право податкової застави, що було реалізовано рішенням про опис майна у податкову заставу № 56-129//5775 від 08.11.2012 р.

Враховуючи наведене, на переконання суду, рішення відповідача про опис майна у податкову заставу прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому вимога позивача про звільнення майна з податкової застави не підлягає до задоволення.

Крім того, твердження позивача, що в рішенні про опис майна у податкову заставу від 08.11.2012 р. № 56-129//5775 не зазначено термін дії обтяження рухомого майна, однак в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна значиться обтяження з терміном дії на п'ять років (до 27.11.2017 р.), як на підставу для задоволення адміністративного позову є небгрунтованим, з огляду на наступне.

Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк.

Таким чином, під час внесення реєстратором до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про податкову заставу термін дії (п'ять років) обтяження - формується автоматично, як того вимагає положення Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження запис про податкову заставу майна позивача згідно акту опису майна № 6 від 12.11.2012 р., то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.1 Порядку, застосування податкової застави органами доходів і зборів, орган доходів і зборів зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п'ятиденний строк з дня складення акта опису майна.

Відповідно до вимог статті 93 Податкового кодексу України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу у встановленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набранням законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, встановлених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Підставою для звільнення майна з податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ що засвідчує закінчення зазначених подій.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів адміністративної справи та підтверджується поясненнями представника державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України - заява про реєстрацію обтяження відповідає вимогам діючого законодавства України та оформлена з дотриманням законодавчо закріплених вимог.

В даному випадку, відсутні передбачені чинним законодавством підстави для звільнення майна з податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів, відповідно відсутні підстави для зобов'язання державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України вилучати з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за № 13297963 від 27.11.2012 р. про податкову заставу майна позивача згідно акту опису майна № 6 від 12.11.2012 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, докази щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені в адміністративному позові вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 20.02.2015р.

Суддя В.А. Гайдаш