Справа № 816/4065/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р.Справа № 816/4065/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Моцун О.П.

представника позивача Лелека М.О.

представника відповідача Гриценко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2014р. по справі № 816/4065/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Виробничо - комерційне підприємство "Котлогаз" (надалі по тексту позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення за формою "Р" від 31.07.2014 року № /1504, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 69 102,51 грн, з яких за основним платежем в розмірі 46 068,34 грн, застосовано штрафні санкції в розмірі 23 034,17 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю " Виробничо - комерційне підприємство " Котлогаз " до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області задоволено.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № /1504, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 69 102,51 грн, з яких за основним платежем в розмірі 46 068,34 грн, застосовано штрафні санкції в розмірі 23 034,17 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року-без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю " Виробничо - комерційне підприємство "Котлогаз" () зареєстровано юридичною особою 27.06.1995 року.

ТОВ "ВКП "Котлогаз" перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 07.07.1995 за № 1836 та є, зокрема платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 03.06.2002 року № 23697297.

Згідно виписки з ЄДРПОУ серії АБ № 492952, основним видом діяльності позивача за КВЕД є 43.22 - монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, іншими видами діяльності є 33.11 - ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, 33.20 - установлення та монтаж машин устаткування, 42.21 - будівництво трубопроводів. (а.с. 14 т. 1)

У період з 07.07.2014 року по 11.07.2014 року посадовою особою КОДПІ згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПКУ та відповідно до наказу Кременчуцької ОДПІ від 04.07.2014 року № 2075 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ВКП "Котлогаз" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах, зокрема з ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" () за період з 01.02.2014 року по 31.03.2014 року.

За результатами перевірки посадовими особами КОДПІ складено акт від 14.07.2014 № 1811/16-03-22-01-08/23543186, яким зафіксовано висновки про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, в сумі 46068,34 грн. за березень 2014 року.

На підставі даних висновків акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення - рішення від від 31.07.2014 року № /1504, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 69 102,51 грн, з яких за основним платежем в розмірі 46 068,34 грн, застосовано штрафні санкції в розмірі 23 034,17 грн.

Із вказаним повідомленням-рішенням позивач не погодився, у зв'язку з чим оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління Міндоходів в Полтавській області. Рішенням Головного управління Міндоходів в Полтавській області про результати розгляду скарги від 03.10.2014 року № 2087/10/16-31-10-24-12 скаргу ТОВ "ВКП "Котлогаз" залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення № /1504 від 31.07.2014 року - без змін, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прийшов до висновку про заниження позивачем податку на додану вартість у зв'язку з неправомірним завищенням позивачем податкового кредиту за березень 2014 року за господарськими операціями з ТОВ «ФЕСТ-ГРУП», реальність яких документально не підтверджена.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Отже, підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку.

Між тим, колегія суддів зазначає, що визначальною умовою для формування податкового кредиту за певними господарськими операціями є реальність цих господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено реальність спірних господарських операцій за якими був сформований податковий кредит, виходячи з наступного.

28.01.2014 року між позивачем і ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" укладений договір купівлі-продажу № 16, згідно якого Постачальник (ТОВ "ФЕСТ-ГРУП") зобов'язується поставити і передати у власність матеріали та/або обладнання в порядку та на умовах, визначених цим договором, згідно затверджених Покупцем (ТОВ "ВКП "Котлогаз") параметрів, в асортименті, кількості, за цінами, які узгоджені та зазначені в накладних, які повинні містити найменування товару, одиницю виміру, загальну кількість товару, вартість, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти і оплатити товар. Постачальник зобов'язується поставити товар на склад покупця, що розташований за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Салганна, 22 за власні кошти або іншим способом за домовленістю сторін. (т. 1 а.с. 108-112).

В рамках виконання вказаного договору ТОВ "ВКП "Котлогаз" у лютому 2014 року придбало у ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" матеріали (емаль алкідна, вата мінеральна, листи оцинковані, матеріал ПВХ, електроди, агрегат пиловидалення) на загальну суму 276410,02 грн., в т.ч. ПДВ 46068,34 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами здійснення господарської операції між ТОВ "ВКП "Котлогаз" та ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" з придбання матеріалів, останнім виписані наступні первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні від 04.02.2014 №040314-001, від 06.02.2014 №060214-001; від 10.02.2014 № 100214-002; від 12.02.2014 № 120214-001; від 14.02.2014 № 140214-001; податкові накладні від 04.02.2014 №1671, від 06.02.2014 №1672; від 10.02.2014 № 1673; від 12.02.2014 № 1674; від 14.02.2014 № 1675(т. 1 а.с. 113-122).

Оплата придбаного товару здійснювалась позивачем згідно платіжного доручення № 341 від 17.02.2014 року на загальну суму 276410,02 грн., у т.ч. ПДВ - 46068,34 грн. (а.с.123)

Із пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що транспортування придбаних товарів здійснювалось за рахунок та на замовлення ТОВ "ФЕСТ-ГРУП", як це і передбачено умовами укладеного між ними договору.

Весь товар було оприбутковано на складі позивача, що підтверджується аналізом субконто по рахункам 63 та 644 за лютий-березень 2014 року по контрагенту ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" (т.1 а.с. 126) та службову записку комірника ОСОБА_4, з якої вбачається оприбуткування товару, придбаного у ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" за перевіряємий період (т. 1 а.с. 127).

Позивачем на підтвердження руху придбаних у ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" до матеріалів справи надано журнали-ордери і відомість по рахунку 201 Сировина і матеріали за лютий-березень 2014 року (том 2 справи).

На підтвердження зв'язку із своєю господарською діяльністю операцій по придбанню у ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" матеріалів в асортименті позивачем було надано пояснення, що дані товари придбавались з метою виконання позивачем умов договору підряду № 6/15 від 15.01.2014 року, укладеного з ПАТ "Вінницька кондитерська фабрика", за умовами якого позивач зобов'язується виконати монтажні роботи по підключенню до паропостачання та відведенню конденсату осушувачів та зволожувачів повітря четвертого поверху цеху № 3 та роботи з монтажу підвідних інженерних мереж пари, конденсату, очищеної та холодної води до обладнання лінії "Рулети" четвертого поверху цеху № 3 (а.с. 145-148 т. 1).

На підтвердження використання придбаних у ТОВ "ФЕСТ-ГРУП" матеріалів на виконання вказаного договору позивачем надано акт № 2 приймання виконаних робіт за лютий 2014 року, підсумкову відомість ресурсів Монтаж підвідних інженерних мереж пари, конденсату, очищеної та холодної води до обладнання лінії "Рулети" четвертого поверху цеху № 3 (витрати по факту), акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2014 року, акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року.(т.1 с. 149-196).

Щодо посилань податкового органу на ненадання до перевірки сертифікатів якості колегія суддів зазначає, що Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року №28 (із змінами і доповненнями) встановлений перелік продукції, яка підлягає обов'язковій сертифікації. Відповідно до вказаного Наказу товар, який було поставлено контрагентом позивача ТОВ "ФЕСТ-ГРУП"- емаль алкідна, вата мінеральна, листи оцинковані, матеріал ПВХ, електроди, агрегат пиловидалення до вказаного переліку не включено.

Таким чином матеріалами справи підтверджується реальність спірних господарських операцій та їх зв'язок із господарською діяльністю позивача.

Колегія суддів зазначає, що порушення, на думку відповідача, порядку здійснення господарської діяльності контрагентом позивача не впливає на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним формування податкового кредиту позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо його формування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентом позивача, або його контрагентами (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит позивача.

Такі висновки також узгоджуються із практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно приписів ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 року судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентом його зобов'язань. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Таким чином, позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за березень 2014 р. за спірними господарськими операціями.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо скасування податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2014р. по справі № 816/4065/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.
Судді Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.02.2015 р.