Справа № 301/2481/13-а
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 876/14252/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області Іршавського району Закарпатської області, в якому просив скасувати рішення 15-ої сесії 6-го скликання Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 145 від 10.09.2013 року «Про відмову».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником будинковолодіння по АДРЕСА_1, однак у зв'язку з відмовою ОСОБА_3 підписати акт погодження меж земельних ділянок власників суміжних землекористувачів він позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, що є в його користуванні та виготовити з технічну документацію із землеустрою. Крім цього, Ільницька сільська рада Іршавського району Закарпатської області в порушення вимог ст. 46 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» в п. 2 оскаржуваного рішення, перевищуючи свої повноваження, затвердила власну схему розміщення земельних ділянок, підмінивши повноваження спеціалістів землевпорядної установи. Наведені в цій схемі дані замірів та розрахунків площ суміжних земельних ділянок, на думку позивача є невірними і суперечать фактичним замірам, зробленим представниками Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області в акті узгоджувальної земельної комісії обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 від 08.06.2007 року, а також актам від 23.10.2012 року і від 28.03.2013 року, виготовленим спеціалістами ТзОВ «Землемір», які проводили заміри й розрахунки площ земельних ділянок з виїздом на місце.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2013 року позов задоволено повністю. Скасовано рішення 15-ої сесії 6-го скликання Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 145 від 10.09.2013 року «Про відмову».

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Ільницька сільська рада Іршавського району Закарпатської області поверхнево та однобічно з'ясувала суть звернення ОСОБА_1 Затверджена відповідачем схема земельних ділянок суперечать замірам, зроблених представниками Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області в акті узгоджувальної земельної комісії обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 та актам, складеним спеціалістами ліцензованого підприємства, які проводили заміри й розрахунки площ земельних ділянок з виїздом на місце. За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийняте без наведення достатніх обґрунтувань підстав відмови позивачу ОСОБА_1 реалізації його права власності на земельну ділянку.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Ільницька сільська рада Іршавського району Закарпатської області подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням виконавчого комітету Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 28.11.1997 року № 116 ОСОБА_1 було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1.

Для виготовлення державного акта про право власності на дану земельну ділянку ОСОБА_1 звернувся до ліцензованої землевпорядної організації ТзОВ «Землемір» для виготовлення відповідної технічної документації, однак таку документацію неможливо виготовити, оскільки суміжний землекористувач ОСОБА_3 відмовляється підписати акт погодження меж земельної ділянки.

В зв'язку з цим ОСОБА_1 звернувся до Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області про погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1, без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_3

За результатами розгляду даної заяви Ільницька сільська рада прийняла рішення від 10.09.2013 року № 145 «Про відмову», яким: ОСОБА_1, мешканцю АДРЕСА_1, відмовлено у погодженні меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 без підпису суміжної земле користувачки ОСОБА_3 (п. 1); затверджено схему розміщення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 10.09. 2013 року, підписану членами постійної земельної комісії «З питань агропромислового комплексу, земельної реформи, екології, використання природних ресурсів» (п. 2); рекомендовано ОСОБА_1 виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд відповідно до схеми розміщення земельних ділянок від 03.09.2013 року (п. 3); контроль за виконанням цього рішення покладено на інженерів-землевпорядників сільської ради Волошин В.М. і Савко Н.І. та постійну земельну комісію «З питань агропромислового комплексу, земельної реформи, екології, використання природних ресурсів» (п. 4).

Скасовуючи дане рішення в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що Затверджена відповідачем схема земельних ділянок суперечать замірам, зробленим представниками Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області в акті узгоджувальної земельної комісії обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 та актам, складеним спеціалістами ліцензованого підприємства, які проводили заміри й розрахунки площ земельних ділянок з виїздом на місце.

Колегія суддів вважає такі висновки помилковими і необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 677 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. п 3, 4 цього Порядку проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок. Розробником проекту відведення земельної ділянки є фізична або юридична особа, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону.

Згідно з п. 7 Порядку виконавець у встановлений договором строк розробляє проект землеустрою, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та об'єднання земельних ділянок, включає матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Згідно з п. «б» ст. 196 цього Кодексу державний земельний кадастр включає, зокрема, кадастрові зйомки.

А згідно з ст. 198 цього Кодексу кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, яка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Із змісту наведених норм слідує, що погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами) є обов'язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який в свою чергу є невід'ємною частиною проекту землеустрою, і відповідно, обов'язковою умовою для погодження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На думку колегії суддів, погодження меж земельних ділянок здійснюється з метою вірного та фактичного визначення меж земельних ділянок, а не встановлення обмежень у можливості її використання.

При цьому, погодження меж земельної ділянки здійснюється суміжними землекористувачами добровільно, а у випадку безпідставної відмови в погодженні цих меж та за наявності чітко встановленої та зафіксованої межі між земельними ділянками, такий спір може вирішити місцева рада, на території якої перебуває земельна ділянка, шляхом затвердження складеного землевпорядною організацією акту погодження меж земельної ділянки без погодження суміжногоземлекористувача (землекористувачів).

Однак, у випадку наявності між суміжними землевласниками (землекористувачами) спору щодо межі належних їм земельних ділянок, відсутності чіткої межі цих ділянок чи неможливості її чіткого встановлення, на думку колегії суддів, відповідна місцева рада не може затверджувати акт погодження меж земельної ділянки без їх погодження суміжнимиземлевласниками.

Як встановив суд із наданими особами, які беруть участь у справі, письмових доказів, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2007 року існує спір з приводу розміру, меж та права користування земельними ділянками АДРЕСА_1, а також щодо права власності на нерухоме майно, розташоване на цих ділянках, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями судових рішень, в порядку адміністративного та цивільного судочинства, сторонами в яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_3

При цьому, ОСОБА_1, ОСОБА_3чи Ільницька сільська рада Іршавського району Закарпатської області не надали суду доказів остаточного вирішення цього спору, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили, яким чітко було б визначену межу між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки із журналу запису засідання 15 сесії 6 скликання Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 10.09.2013 року, на якій було прийняте оскаржуване рішення, голова і депутати сільської ради рекомендували ОСОБА_1 та ОСОБА_3звертатись до суду для вирішення питання виділення в натурі нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках АДРЕСА_1 та вирішення питання користування зазначеними земельними ділянками.

Таким чином, на думку колегії суддів, Ільницька сільська рада Іршавського району Закарпатської області обґрунтовано відмовила ОСОБА_1 у погодженні меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_3, тому п. 1 рішення Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 145 від 10.09.2013 року «Про відмову» є правомірним та обґрунтованим.

Разом з тим, враховуючи наведені вище обставини та висновки, колегія суддів дійшла висновку, що Ільницька сільська рада Іршавського району Закарпатської області оскаржуваним рішенням безпідставно затвердила схему розміщення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 10.09.2013 року, підписану членами постійної земельної комісії «З питань агропромислового комплексу, земельної реформи, екології, використання природних ресурсів» і рекомендувала ОСОБА_1 виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд відповідно до схеми розміщення земельних ділянок від 10.09.2013 року (п. п. 2, 3 рішення), оскільки, як зазначено вище, існують суперечності щодо межі між земельними ділянками і затвердження будь-яких схем розміщення спірних земельних ділянок до моменту остаточного вирішення спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.з приводу розміру, меж та права користування земельними ділянками АДРЕСА_1, а також щодо права власності на нерухоме майно, розташоване на цих ділянках.

Приймаючи оскаржуване рішення в цій частині, Ільницька сільська рада Іршавського району Закарпатської області не надала належної оцінки цій обставині, що свідчить про порушення відповідачем принципів, передбачених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, дане рішення в зазначеній частині прийняте необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, нерозсудливо та передчасно.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що п. п. 2, 3 рішення Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 145 від 10.09.2013 року «Про відмову» є протиправними і підлягають скасуванню.

Також, на думку колегії суддів, підлягає скасуванню і п. 4 даного рішення, яким сільська рада поклала контроль за виконанням цього рішення на інженерів-землевпорядників сільської ради Волошин В.М. і Савко Н.І. та постійну земельну комісію «З питань агропромислового комплексу, земельної реформи, екології, використання природних ресурсів», оскільки цей пункт стосується контролю за виконанням саме п. п. 2 і 3 рішення і є похідним від них.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2013 року у справі № 301/2481/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3, 4 рішення 15-ої сесії 6-го скликання Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 145 від 10.09.2013 року «Про відмову».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Б. Заверуха

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколін