Справа № 803/308/15-а
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/308/15-a

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 лютого 2015 року

Справа № 803/308/15-a

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “Органіка” до Головного Управління Держземагенства у Волинській області про зобов’язання укласти договір оренди земельної ділянки та припинити договір оренди з попереднім землекористувачем,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “Органіка” звернулося з адміністративним позовом до Головного Управління Держземагенства у Волинській області про зобов’язання укласти договір оренди земельної ділянки та припинити договір оренди з попереднім землекористувачем.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в зв’язку з чим слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 14 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Так, пунктом 1 частини 2 цієї статті встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, статті 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об’єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 Цивільного кодексу України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 Господарського кодексу України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок (пункти 1.2.1, 1.2.2 Пленуму Вищого господарського суду №6 від 17.05.2011 року “Про деякі питання розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин”).

З матеріалів справи слідує, що позивач просить розірвати з попереднім користувачем та укласти з ним договір оренди земельної ділянки площею 80,0 га, яка розташована за межами населеного пункту та відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно Указу Президента України “Про внесення змін до пункту 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України” від 29.12.2013 року №770/2012 Головне Управління Держземагенства у Волинській області, як територіальний орган Державного агентства земельних ресурсів України, відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

На підставі наведеного суддя дійшов висновку, що реалізуючи відповідні повноваження, Головне Управління Держземагенства у Волинській області вступає з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини, оскільки у таких правовідносинах відповідач, як розпорядник земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, є рівним учасником земельних правовідносин та вільний у виборі суб’єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснює владних управлінських функцій. Дана правова позиціє висвітлена у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14 та від 9 грудня 2014 року у справі №21-308а14.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх суддів України. Суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Правовідносини у справах, які переглядав Верховний Суд України, є подібними тим, котрі виникли між сторонами.

У зв’язку з цим спір між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “Органіка” та Головним Управлінням Держземагенства у Волинській області про зобов’язання укласти договір оренди земельної ділянки та припинити договір оренди з попереднім землекористувачем не є публічно-правовим та виник з господарських правовідносин, вимоги з яких розглядаються в порядку господарського судочинства, а тому суддя дійшов висновку, що дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи правила територіальної підсудності, встановлені у Господарському процесуальному кодексі України, позивачу з даною позовною заявою слід звернутися до місцевого господарського суду за місцезнаходженням відповідача, тобто до Господарського суду Волинської області.

З огляду на вищевикладене, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “Органіка” до Головного Управління Держземагенства у Волинській області про зобов’язання укласти договір оренди земельної ділянки та припинити договір оренди з попереднім землекористувачем не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Оскільки суддя відмовляє у відкритті провадження у даній справі, то сплачена квитанцією від 17 лютого 2015 року №122 сума судового збору у розмірі 146,16 грн. підлягає поверненню позивачу у відповідності до вимог статті 7 Закону України “Про судовий збір”.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статті 7 Закону України “Про судовий збір”, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “Органіка” до Головного Управління Держземагенства у Волинській області про зобов’язання укласти договір оренди земельної ділянки та припинити договір оренди з попереднім землекористувачем відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “Органіка” судовий збір за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок), сплачений квитанцією від 17 лютого 2015 року №122.

Роз’яснити позивачу, що з даною позовною заявою йому необхідно звернутися до Господарського суду Волинської області у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати позивачу, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Д. Ковальчук