Справа № 2а-913/2009
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 2а-913/2009
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29.12.2014р. по справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови по справі № 2а-913/2009 за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної держаавної адміністрації , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області

про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київського районного суду м. Полтава до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, у якому просив: визнати неправомірними дії відповідачів, які полягають у відмові позивачу нарахувати та виплатити суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2009 рік у розмірі 2150 грн.; зобов'язати відповідача нарахувати суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2009 рік у розмірі 2150 грн.; стягнути з Центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь позивача нараховану суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2009 рік у розмірі 2150 грн.

Постановою Київського районного суду м. Полтава від 10 грудня 2009 року позовні вимоги задоволені частково, а саме: визнано дії Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо відмови у перерахунку позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі встановленому ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" неправомірною; зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації провести перерахунок та нарахувати позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат з урахуванням проведення виплат. Зобов'язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області провести відповідні виплати. Зазначена постанова набрала законної сили.

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2009 року, а саме: зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області провести відповідні виплати та стягнути на його користь нараховану, але не виплачену грошову допомогу відповідно до розрахунку від 05 травня 2014 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 29 грудня 2014 року у задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

Заявник не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: КАС України.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Зміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення - це заміна одного виду виконання іншим або визначення чіткого логічного порядку вчинення дій, спрямованих на виконання припису рішення суду.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до п. 1 Постанови КМ України N 609 від 09.07.2008 року "Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ", визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, шляхом безспірного списання, у тому числі з реєстраційних та спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Державного казначейства, що прийняті судовими та іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до п. 3 Порядку безспірне списання це списання коштів бюджету, в тому числі з рахунків розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, що здійснюється органами Державного казначейства без згоди боржника на підставі визначених законом виконавчих документів державних органів; стягувач - державний виконавець, який отримав право на примусове виконання рішень державних органів виключно на підставі визначених законом документів. Керуючись п. 17 Порядку платіжну вимогу та супровідні документи (оригінали виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та за наявності копії рішення державного органу) стягувач подає органу Державного казначейства, який обслуговує боржника.

Колегія суддів зазначає, що заявник просить стягнути кошти у розмірі 2150 грн., чим фактично просить змінити резолютивну частину вищезазначеного рішення.

Крім, того колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 109, 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29.12.2014р. по справі № 2а-913/2009 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.