Справа № 804/19310/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Торгбудова» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
У листопаді 2014 року ПП «Торгбудова» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпродзержинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Дніпродзержинської ОДПІ з послідовного цитування нормативних актів в податковій консультації за зверненням від 13.10.2014 р. № 34 ПП «Торгбудова» надати письмову податкову консультацію з питання практичного застосування норм п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16; п. 73.3, п. 73.5 ст. 73; п. 75.1 ст. 75; п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) при отриманні платником податків запиту від податкової служби про надання документів та письмових пояснень;
- зобов'язати Дніпродзержинську ОДПІ надати письмову податкову консультацію по формі відповідно до вимог, що пред'являються до актів індивідуальної дії, з вмістом остаточних і чітких висновків за зверненням від 13.10.2014р. № 34 ПП «Торгбудова» з питання практичного застосування норм п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16; п. 73.3, п. 73.5 ст. 73; п. 75.1 ст. 75; п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України при отриманні платником податків запиту від податкової служби про надання документів та письмових пояснень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача відповідь Дніпродзержинської ОДПІ на запит про надання податкової консультації не містить остаточних і чітких висновків та взагалі не відповідає вимогам до таких консультацій, як актів індивідуальної дії.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, підстав неявки до суду не повідомив, заперечень до позову не надав, копію позовної заяви, судову повістку та ухвалу суду про відкриття провадження отримав вчасно, що підтверджується розпискою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що є в матеріалах справи.
В силу ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленного про дату, час і місце судового розгляду, без поважним причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити виходячи з наступного.
- чи має податкова служба в своєму запиті наводити яку саме податкову інформацію - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України (п. 14.1.171 ПК України, ст. 16 Закону України «Про інформацію»), нею отримано?;
- чи зобов'язаний платник податків давати відповідь з наданням копій документів за запитом, який не містить конкретної отриманої контролюючим органом податкової інформації щодо виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення таким платником податків норм податкового, валютного та іншого законодавства?;
- чи є податковою інформацією щодо виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення платником податків норм податкового, валютного та іншого законодавства інформація про можливі порушення норм податкового, валютного та іншого законодавства контрагентом - продавцем такого платника податків?;
- чи розповсюджується норма ч. 2 ст. 61 Конституції України - «Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер» при виявленні фактів, які свідчать про можливі порушення контрагентом - продавцем платника податків норм податкового, валютного та іншого законодавства?;
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд керувався наступним.
Відповідно до п.п. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
Приписами п. 52.1 ст. 52 ПК України встановлено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Згідно до п. 52.2 ст. 52 ПК України податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Положеннями п. 53.3 ст. 53 ПК України встановлено право на оскарження податкової консультації до суду та правові наслідки такого оскарження, в силу яких платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Проаналізувавши вказані правові норми, суд приходить до висновку, що у разі незгоди платника податку з податковою консультацією як актом індивідуальної дії в судах адміністративної юрисдикції мають вирішуватись вимоги про визнання податкової консультації недійсною, оскільки саме такий спосіб захисту передбачено нормами п. 53.3 ст. 53 ПК України, а не вимоги про визнання протиправними дій з послідовного цитування нормативних актів в податковій консультації.
Водночас суд зазначає, що податковим законодавством не передбачено визнання судом недійсною податкової консультації, яка на думку платника податків, не містить остаточних та чітких висновків, конкретної відповіді на поставлене питання. Вказана норма передбачає визнання судом податкової консультації недійсною лише в тому випадку, якщо податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Дослідивши спірну податкову консультацію, суд приходить до висновку, що вона містить посилання на норми ПК України, що відповідають правовому регулюванню поставлених позивачем питанням, не суперечить нормам та змісту відповідного податку чи збору та судом не встановлено суперечності наданої відповідачем податкової консультації нормам або змісту ПК України.
Зважаючи на те, що звернення позивача про надання податкової консультації № 34 від 13.10.2014 року за своїм змістом не є зверненням щодо практичного використання конкретної норми закону з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд зазначає, що позивач на свій розсуд визначає способи захисту порушеного права. В даному випадку, заявляючи позовні вимоги про визнання протиправними дій з послідовного цитування нормативних актів в податковій консультації, позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права, що, в свою чергу, також є підставою для відмови в задоволенні позову.
Щодо позовної вимоги зобов'язати Дніпродзержинську ОДПІ надати письмову податкову консультацію по формі відповідно до вимог, що пред'являються до актів індивідуальної дії, з вмістом остаточних і чітких висновків за зверненням від 13.10.2014р. № 34 ПП «Торгбудова» з питання практичного застосування норм п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16; п. 73.3, п. 73.5 ст. 73; п. 75.1 ст. 75; п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України при отриманні платником податків запиту від податкової служби про надання документів та письмових пояснень, то суд зазначає, що надання нової податкової консультації передбачено податковим законодавством лише у випадку визнання судом такої податкової консультації недійсною.
Враховуючи, що доказів наявності судового рішення, що набрало законної сили, про визнання податкової консультації від 05.11.2014 р. недійсною не надано, суд вважає необґрунтованими вимоги про зобов'язання відповідача надати нову податкову консультацію.
Частиною 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч. 1 ст. 71 цього Кодекса зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Торгбудова» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна