Справа № 748/3584/14-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/3584/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Криворученко Д.П. Провадження № 2-а/748/64/14 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області (надалі за текстом - «Управління») та про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити з 01.12.2013 р. по 21.03.2014 р. пенсію у розмірі 84 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, а з 21.03.2014 р. у розмірі 90 % відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.12.2014 р. адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01.12.2013 р. по 31.05.2014 р. залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.01.2015 р. адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління та зобов'язано перерахувати та виплатити позивачеві пенсію з 01.06.2014 р. у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.11.2008 р. позивач перебуває на обліку в Управлінні, отримуючи пенсію за віком відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 84 % від суми місячної (чинної) заробітної плати.

При цьому, після призначення пенсії позивач продовжував працювати в органах прокуратури.

У зв'язку з прийняттям Урядом України постанови «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31 травня 2012 р. № 505 відповідач здійснив перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії у розмірі 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати.

У грудні 2014 р. позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії за період з 01.12.2013 р. по 21.03.2014 р. виходячи із 84 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, та з 21.03.2014 р. із розрахунку 90 % заробітної плати.

Листом № 58/04/К-2 від 12.12.2014 р. відповідач відмовив у такому перерахунку.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 р. № 1789-XII (надалі за текстом - «Закон № 1789-XII») в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_2, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 р. № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 р., внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-XII, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права та встановлено, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законами України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 р. № 1166-VII та «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII у наведеній нормі цифру « 80» замінено, відповідно, цифрами « 70» та « 60».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії, на момент виникнення спірних правовідносин, змін не зазнали.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-XII передбачалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Із матеріалів справи вбачається, що загальний стаж роботи позивача становив 27 років 6 місяців 5 днів, у тому числі на прокурорських посадах - 17 років 9 місяців 12 днів.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Твердження Управління про те, що норми статті 50-1 Закону № 1789-XII зазнали змін обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки ці зміни стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Наведена правова позиція викладена в у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року.

Відповідно ж до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 17 лютого 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.