Справа № 804/12267/13-а
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Світки Н.В., за участю представників: позивача - Волкової Л.Г., Койдан О.В., відповідача - Корнійчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Першотравенського міського житлово - комунального підприємства
до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області
про визнання незаконною вимоги,-
Під час судового розгляду справи судом замінено відповідача на Державну фінансову інспекцію в Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача, за результатами якої складено акт ревізії. На підставі висновків акту ревізії відповідачем було пред'явлено вимоги про усунення порушень, викладених в акті ревізії. Позивач частково не згоден з вимогами відповідача, викладеними у листі від 27.08.2013 року № 830 -16/2002, та вважає їх незаконними, та такими, що підлягають скасуванню.
05.03.2014 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про проведення судово - економічної експертизи. 16.06.2014 року судом отримано висновок експерта № 1-10/06.
Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили позовні вимоги задовольнити посилаючись, при цьому, на обставини викладенні у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись при цьому на надані суду письмові заперечення, у яких зазначено, що проведеною ревізією позивача було встановлено ряд порушень приписів нормативно-правових актів, які спричинили матеріальну шкоду, зазначені порушення не усунені. На адресу відповідача направлено обов'язкову для виконання вимогу про усунення порушень, проте, вона залишається невиконаною. Відповідач вважає, що він діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а отже підстави для задоволення зазначених позовних вимог відсутні. З огляду на викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1, п. 7 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується, що здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.
Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі (п.4 вказаного Положення).
У відповідності до п.1 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (надалі - Порядок), визначено процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували у період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.
Положення п.2. Інструкції передбачають, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною та фінансовою звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності. У разі ведення бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів зберігання, обробки інформації на вимогу посадової особи контролюючого органу керівник об'єкта контролю повинен забезпечити оформлення відповідних документів на паперовому носії. Надання документів об'єкта контролю посадовим особам контролюючого органу забезпечується керівником об'єкта чи його заступником, що встановлює п.16 Порядку.
Як свідчать матеріали справи, відповідно до п. 4.5.1 Плану контрольно - ревізійної роботи Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області на ІІ квартал 2013 року, на підставі направлення на проведення ревізії від 13.05.2013 року № 114, виданого в.о. начальника Дніпродзержинської ОДФІ Мицею Л.В., головним державним фінансовим інспектором Швець Н.А. проведено планову ревізіє фінансово - господарської діяльності Першотравенського міського житлово - комунального підприємства за період з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року, за результатами якої відповідачем було складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності № 830-21/04 від 19.07.2014 року.
Згідно вищевказаного акту під час перевірки встановлено, в тому числі, наступні порушення:
- Ревізією правильності нарахування доплат встановлено, що токарю автотранспортної дільниці за період з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року зайво нараховано доплату за роботу із шкідливими та важкими умовами праці в розмірі 4%, так як атестація цього робочого місця не проводилася, що призвело до зайвого нарахування і виплати доплати на загальну суму 1313 грн. 63 коп. (2011 року - 504 грн. 74 коп., 2012 року - 615 грн. 21 коп., 2013 року - 193 грн. 68 коп.), що є порушенням п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом МФУ від 24.05.1995 року № 88 (далі за текстом - Положення від 24.05.1995 №88), додатку № ІУ.І.4 до Колдоговору від 23.11.2009 року та від 16.05.2012 року. Як наслідок, на суму зайво нарахованої доплати зайво перераховано єдиного соціального внеску на загальну суму 486 грн. 83 коп. (в т. ч. за 2011 рік - 187 грн. 06 коп., за 2012 рік - 228 грн., 2013 року - 71 грн. 77 коп.), чим порушено вимоги ст.ст.7, 8 Закону України № 2464-УІ. Вищезазначене призвело до матеріальної шкоди (збитків) підприємству на загальну суму 1800 грн. 46 коп. Так, відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі за текстом - Порядок від 01.08.1992 №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому, а п.8 Порядку від 01.08.1992 № 442 визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджені постановою Мінпраці України від 01.09.1992 №41 (далі - Рекомендації №41) та Інструкція по заповненню карти умов праці при проведенні атестації робочих місць, затверджена наказами Мінохорони здоров'я від 27.11.1992 та Мінпраці України від 30.11.1992 за № 06-41 -48 (далі Інструкція). До ревізії надані матеріали атестації робочих місць за 2010 рік, згідно з якими проведено атестацію по робочим місцям № 13.8.1 та 15.8.1 котелень «Центральна» та «Південна». В дані карті умов праці місце токаря автотранспортної дільниці № 8.6.1 відсутнє.
05.08.2013 року позивач не погодившись з висновками, викладеними в акті ревізії надав заперечення. Відповідач у своєму висновку від 23.08.2013 року взяв до уваги лише свої механічні помилки.
27.08.2013 року відповідачем було винесено вимогу № 830-16/2002 про усунення порушень, викладених в акті ревізії, згідно якої зобов'язано позивача, серед іншого:
- відшкодувати зайво сплачені кошти у сумі 7563 грн. 84 коп., шляхом коригування сум нарахованого Єдиного соціального внеску;
- відшкодувати суму простроченої дебіторської заборгованості в сумі 278351 грн. 84 коп.;
- відшкодувати суму завищення різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання за минулі роки в сумі 405882 грн. 40 коп.;
- провести коригування розрахунків шляхом зменшення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію за 2012 рік на суму 574169 грн. 82 коп.
Суд вважає вказані вимоги відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.
Щодо зайвого нарахування та виплат з оплати праці працівників та сплати єдиного соціального внеску, а саме:
- доплати за роботу із шкідливими та важкими умовами праці в розмірі 4% токарю автотранспортної дільниці в сумі 1313 грн. 63 коп. Зазначена доплата встановлена у додатку № ІУ.1.4 «Перелік робочих місць, за якими встановлено доплату за роботу із шкідливими та важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць, її розміри» до «Положення про оплату праці» до Колективного договору. Робоче місце токаря автотранспортної дільниці № 8.6.1. аналогічне робочим місцям № 13.8.1. та 15.8.1. котелень «Центральна» та «Південна». В наслідок механічної помилки в карті умов праці не зазначено номер робочого місця токаря автотранспортної дільниці, але атестацію відображено в «Переліку робочих місць, за якими встановлено доплату за роботу із шкідливими та важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць 2010 року по Першотравенському МЖКП, її розміри».
- надання додаткової відпустки за шкідливі умови праці водіям автомобілю «Газель», автобуса, токарю автотранспортної дільниці в сумі 1622 грн. 17 коп.;
- надання додаткової відпустки за особливий характер праці працівникам за посадами - маляр, штукатур, покрівельник в сумі 2588 грн. 91 коп.
Вищевказані доплати та додаткові відпустки передбачено додатком № ІУ.1 «Положення про оплату праці» та № ІІІ.3 «Перелік посад працівників, зайнятість яких дає право на щорічну додаткову відпустку за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, її тривалість» до Колективного договору.
Зазначений колективний договір на 2009-2011 роки прийнятий на конференції між адміністрацією та трудовим колективом, зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення за № 18 від 23.11.2009 року, Колективний договір на 2012-2014 роки прийнятий на конференції між адміністрацією та трудовим колективом, зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення за № 6 від 10.05.2012 року. При цьому, вказані договори не були оскаржені в судовому порядку і є чинними на період їх дії.
Відповідач зауважує на тому, що Галузевою угодою між Міністерством з питань ЖКГ України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України», регіональною галузевою угодою між управлінням житлово-комунального господарства облдержадміністрації і обласною організацією профспілки працівників ЖКГ, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення на 2011-2012 роки така доплата не передбачена.
Суд не погоджується з вищевказаними твердженнями відповідача, з огляду на наступне.
Відповідно ст. 9 Кодексу законів України про працю, підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.
Згідно ст.13 Закону України «Про колективні договори та угоди», колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.
У відповідності до ст.14 Закону України «Про оплату праці», договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.
Відповідно ст.7 Закону України «Про охорону праці», роботодавець може за свої кошти додатково встановлювати за колективним договором (угодою, трудовим договором) працівникові пільги і компенсації, не передбачені законодавством».
З урахуванням вищевказаних норм права, адміністрація та трудовий колектив підприємства прийняли рішення щодо встановлення додаткових порівняно з чинним законодавством і угодами гарантій та соціально-побутові пільг для працівників Першотравенського МЖКП.
Щодо не проведення всіх заходів претензійно-позовної роботи по стягненню дебіторської заборгованості на суму 278351 грн. 84 коп.
Суд звертає увагу на те, що ст. 256 Цивільного кодексу України визначено поняття позовної давності. Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
У зв'язку з вищевикладеним, суд зауважує на тому, що вимогу з якою звернувся відповідач неможливо виконати, оскільки термін позовної давності передбачений ст. 257 Цивільного кодексу України вже минув.
Щодо використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання за минулі роки, отриманої у 2012 році в сумі 405882 грн. 40 коп.; пред'явленої у 2013 році в сумі 574169 грн. 82 коп., та фактично не отриманої.
Відповідач звертає увагу на те, що перевіркою використання коштів субвенції, виділеної у 2012 році з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за минулі роки, встановлено, що із загальної суми витрат не знято понаднормативні втрати води за 2006-2007 роки в порушення п.2-2, 3 Порядку № 959 та понаднормативні втрати тепла за 2006-2012 роки в порушення п.3-2, 7, абз.3 п.12 Порядку № 955, що призвело до зайвого пред'явлення та отримання з бюджету субвенції на погашення заборгованості з різниці в тарифах на загальну суму 405882,40 грн. (яку фактично отримано за минулі роки в 2012 році), з них на послуги водопостачання - 204894,32 грн., на теплову енергію - 200988,08 грн. та зайвого пред'явлення до бюджету різниці в тарифах на теплову енергію за 2012 рік, яку фактично ще не отримано, в сумі 574169 грн. 82 коп.
При цьому, у своєму листі від 27.08.2013 року № 830-16/2002 відповідач посилається на Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року № 955 та Порядок формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 959.
При цьому, суд звертає увагу на постанову Кабінету Міністрів України від 11 червня 2012 року № 517, якою затверджено Порядок та умови надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.
Відповідно до вимог вищевказаної постанови, для визначення фактичних витрат застосування Порядків формування тарифів № 955 та № 959 не передбачено.
Згідно п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 до складу витрат включається: «Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих
У відповідності до п.6. Порядку № 517, обсяг заборгованості визначено як різниця між фактичними витратами на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається населенню, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і фактичними нарахуваннями згідно з тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами місцевого самоврядування, з урахуванням перерахунків за низькоякісні та надані не в повному обсязі послуги та відрахуванням дотації місцевих бюджетів, отриманої надавачами послуг». Інших вимог щодо визначення обсягу заборгованості Порядком № 517 не передбачено.
Відповідно до Порядку № 517 Першотравенским МЖКП було отримано рішення про узгодження обсягу заборгованості: від 14.06.2012 року № 1, від 24.04.2013 року № 1 міської робочої групи щодо визначення заборгованості минулих років з різниці в тарифах при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради Дніпропетровської області; від 18.06.2012 року № 2, від 15.11.2012 року № 5 та від 17.05.2013 року № 1 обласної комісії з питань погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу при Дніпропетровській обласній державній адміністрації.
Обсяг заборгованості з різниці в тарифах на послуги теплопостачання, водопостачання для населення за 2006-2007 та 2012 роки розраховано позивачем таким чином, що повністю виключає з фактичної собівартості понаднормативні витрати і не містить факту зайвого отримання та пред'явлення до бюджету.
Крім того, суд звертає увагу на те, що вищевказані висновки також підтверджуються висновком експерта № 1-10/06 від 10.06.2014 року за результатами проведення судово - економічної експертизи у даній адміністративній справі.
Так, у зазначеному висновку вказано, зо за результатами дослідження висновки акту Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області щодо порушення позивачем п.п. 2-2.3 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 959 та понаднормативні втрати тепла за 2006 та 2012 роки в порушення п.п. 3- 2.7 абз. 3 п. 12 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року № 955, що призвело до зайвого пред'явлення та отримання з бюджету субвенції на погашення заборгованості з різниці в тарифах на загальну суму 405882 грн. 40 коп. (яку фактично отримано за минулі роки в 2012 році), з них на послуги з централізованого водопостачання в сумі 204894 грн. 32 коп., на теплову енергію в сумі 200988 грн. 08 коп., та зайвого пред'явлення до бюджету різниці в тарифах на теплову енергію за 2012 рік в сумі 574169 грн. 82 коп., яку фактично ще не отримано, нормативно та документально не підтверджується.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що вимога відповідача, викладена в листі № 830-16/2002 в частині вищевказаних вимог є протиправною.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Першотравенського міського житлово - комунального підприємства - задовольнити.
Визнати незаконними вимоги Дніпродзержинської об'єднаної державної фінансової інспекції за результатами планової ревізії, викладені в листі № 830/16/2002 від 27.08.2013 року за актом № 83-21/04 від 19.07.2013 року в частині:
- зобов'язання відшкодувати в повному обсязі зайво сплачені кошти у сумі 7563 грн. 84 коп., шляхом коригування сум нарахованого єдиного соціального внеску;
- зобов'язання відшкодувати суму простроченої дебіторської заборгованості в сумі 278351 грн. 84 коп.;
- зобов'язання відшкодувати суму завищення різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання за минулі роки в сумі 405882 грн. 40 коп.;
- зобов'язання провести коригування розрахунків шляхом зменшення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію за 2012 рік на суму 574169 грн. 82 коп.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 06.10.2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 16.01.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Дєєв М.В.Дєєв Т.С.Журавель