Справа № 804/13713/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача представника відповідача Воробйова Є.Є. Гагарського А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне підприємство «Південьінтертранс» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлене, що з 15.07.2014р. по 24.07.2014р., на підставі наказу про здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» № 784 від 14.07.2014, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та відповідно до п.80.1 ст.80 Податкового Кодексу України, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово - господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «Ауріс Компані» за березень 2014 року, за результатами якої складено Акт №2725/22-03/20268058 від 31.07.2014р.
У відповідь на зазначений запит ТОВ ТЕП «Південьінтеутранс» надано лист від 16.07.2014року № 204/8, яким платник податків повідомив: «ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» є підприємством, що здійснює свою діяльність - транспортно-експедиторське обслуговування перевезень вантажів клієнтів, на підставі відповідних договорів «На транспортно-експедиційне обслуговування», що укладаються із Клієнтом - безпосереднім споживачем вищезазначених послуг, а вартість безпосереднього здійснення послуг включається у склад «договірної ціни» при укладанні Договору «На транспортно-експедиційне обслуговування» між ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» і Клієнтом....». Таким чином документи на підтвердження здійсненої оплати за отримані послуги (розрахункові банківські документи) не надані, як станом на час проведення перевірки так і на час розгляду справи судом.
У відповідь на зазначений запит ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» надано лист від 17.07.2014 року №205/8 яким платник податків повідомив: «При наданні нашим Товариством транспортно-експедиційних послуг по Договору № 08/11-10/693 від 08.11.2010р. укладеному між ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» та ТОВ «Євразтранс Україна» до безпосередньої участі у перевізному процесі ТОВ «Ауріс Компані» - не залучалося. Окремо зазначимо, що послуги ТОВ «Ауріс Компані» залучалися нашим Товариством виключно при організації перевізного процесу для «Альфред С. Топфер» в межах Договору № 316 від 08.01.2014р. Додатково повідомляємо, що акти виконаних робіт та послуг до Договору №316 від 08.01.2014 року оформлено та підписано в березні 2014 року у відношенні реалізації послуг за період січень, лютий, березень 2014 р., що засвідчується дорученнями на відправку та протоколами датованими січнем, лютим 2014 року.».
Згідно Акту від 18.07.2014р. № 2546/2203/10268038 Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, станом на 17.07.2014р. посадовими особами до перевірки не надані наступні первинні документи та регістри бухгалтерського обліку: документальні підтвердження (договори, податкові накладні, акти виконаних робіт, картку рахунку 361, платіжні доручення, звіти тощо) по взаємовідносинам з контрагентом - замовником ТОВ «Євразтранс Україна».
Відповідно до інформаційних баз Міністерства доходів та зборів України та відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що суб'єкт господарювання ТОВ «Ауріс Компанія протягом 2014 року придбавав товар - побутова техніка (холодильник, морозильник, пральна машина, кухонна плита, тощо), а реалізував в адресу ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» послуги з організації перевезень вантажу.
Також встановлено, що ТОВ «Ауріс Компані» формує податковий кредит за березень 2014року податковими накладними виписаними за травень 2013 року на суму 1303609,00 грн. з постачальником ТОВ "КОМРЕД" (стара назва - ТОВ «Компанія Редітус»), який маніпулює податковою звітністю, свідоцтва платника ПДВ анульовано -23.12.2013 року. По підприємству ТОВ "КОМРЕД" отримано матеріали щодо нереальності здійснення господарських відносин з постачальниками та покупцями за період 01.04.13 По 30.11.13року (акт від 18.12.13 №523/2200/38520284).
Встановлене, що ТОВ «Ауріс Компані» протягом 2010-2013 року відповідно до інформаційних баз даних не мав взаємовідносин з постачальниками, які здійснюють або надають послуги з організації перевезень вантажу, основні фонди на балансі підприємства відсутні, в Єдиному реєстрі відсутні зареєстровані податкові накладні, що може свідчити про те, що СГД дробило податкові накладні на суми менше 10,0 тис. грн. з метою ухилення від реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в той час як сума податкового кредиту склала 1 303 609 грн.
Отже, встановлено невідповідність придбаного товару постачальником ТОВ «Ауріс Компані» та реалізованих послуг з адресу ТОВ ТЕП «Південьінтертранс», і неможливо простежити ланцюг придбання-реалізації. Це свідчить про здійснення ТОВ «Ауріс Компані» діяльності направленої на надання податкової вигоди третім особам.
Згідно висновків Акту перевірки позивача №2725/22-03/20268058 від 31.07.2014р., перевіркою встановлено: 1. ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» за березень 2014 року - по ланцюгу постачання з: ТОВ «Ауріс Компані» - ТОВ ТЕП «Південьінтертранс», 2. порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у березні 2014 року на суму 296042грн.
Згідно Договору №316 від 08.01.2014р. укладеного між ТОВ «Транспортно-експедиційне підприємство «Південьінтертранс» (Замовник) та ТОВ «Ауріс Компані» (Виконавець), предметом якого є: Договір регулює взаємовідносини Замовника та Виконавця на виконання робіт (послуг). Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по організації відправки вантажів залізницею.
Судом також досліджені надані позивачем докази: доручення на відправлення, протоколи узгодження договірної ціни, акти виконаних робіт та послуг до Договору №316 від 08.01.2014р. за період січень-лютий 2014р.; Податкові накладні до Договору №316 від 08.01.2014р. за період січень-лютий 2014р.; Довіреності ТОВ «ТЕП «Південьінтертранс»; Залізничні накладні.
Так згідно досліджених в судовому засіданні податкових накладних від 31.03.2014р. за порядковими номерами № 110, 111, 112, 113, 114, від 13.03.2014р. № 42, № 43, від 14.03.2014р. № 50, від 19.03.2014р. № 63, 25.03.2014р. № 83, від 26.03.2014р. № 87, встановлено, що вони не містять прізвище та ініціали особи яка її склала та є відповідальною за її здійснення, що унеможливлює можливість її ідентифікації.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що вона працює на ТОВ «ТЕП «Південьінтертранс» на посаді головного бухгалтера та пояснила, що під час здійснення господарських відносин з ТОВ «Ауріс Компані» на виконання Договору №316 від 08.01.2014р., акти були підписані в березні 2014р., рахунки-фактури відсутні.
Згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
Згідно п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Ст.78 Податкового кодексу України регламентує порядок проведення документальних позапланових перевірок п.78.1 якої передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: п.п.78.1.1 за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Статтею 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Статтею 3 Господарського кодексу України передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.
Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно п.1 ст.142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.
Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Як вбачається з матеріалів справи, Актом перевірки №2725/22-03/20268058 від 31.07.2014р., встановлено: 1. ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» за березень 2014 року - по ланцюгу постачання з: ТОВ «Ауріс Компані» - ТОВ ТЕП «Південьінтертранс», 2. порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у березні 2014 року на суму 296042грн.
Судом встановлено, що ТОВ «Транспортно-експедиційне підприємство «Південьінтертранс» у перевіряємому періоді мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Ауріс Компані», які відбувалися на підставі Договору №316 від 08.01.2014р. укладеного між ТОВ «Транспортно-експедиційне підприємство «Південьінтертранс» (Замовник) та ТОВ «Ауріс Компані» (Виконавець), предметом якого є: Договір регулює взаємовідносини Замовника та Виконавця на виконання робіт (послуг). Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по організації відправки вантажів залізницею.
На виконання вказаного Договору, ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» під час перевірки було надано акти виконаних робіт, які не мають юридичної сили первинних документів, оскільки складені з порушенням ст. 1, 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». В даних актах виконаних робіт відсутній зміст і обсяг господарської діяльності.
Крім того, щодо податкових накладних виписані на виконання Договору №316 від 08.01.2014 наданих позивачем та досліджених в судовому засіданні, від 31.03.2014р. за порядковими номерами № 110, 111, 112, 113, 114, від 13.03.2014р. № 42, № 43, від 14.03.2014р. № 50, від 19.03.2014р. № 63, 25.03.2014р. № 83, від 26.03.2014р. № 87, встановлено, що вони не містять прізвище та ініціали особи яка її склала та є відповідальною за її здійснення.
Суд зазначає, що з огляду на те, що вказані документи мають істотні недоліки та не відповідають вимогам, встановлених законодавством для визнання їх первинними, оскільки не містять ПІБ осіб, які підписали документи, вказане унеможливлює ідентифікацію осіб відповідальних за здійснення вказаних господарських операцій.
Проте п.2 ст.9 Закону № 996, передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".
Судом також досліджені надані позивачем доручення на відправлення, протоколи узгодження договірної ціни, акти виконаних робіт та послуг до Договору №316 від 08.01.2014р. за період січень-лютий 2014р.; Податкові накладні до Договору №316 від 08.01.2014р. за період січень-лютий 2014р.; Довіреності ТОВ «ТЕП «Південьінтертранс»; Залізничні накладні.
З врахуванням вимог належності та допустимості доказів передбачених ст.ст.70 КАС України та вимог до первинних документів передбачених ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в частині того що первинні документи повинні мати відповідні обов'язкові реквізити, крім іншого - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, суд зазначає, що умовою достовірності доказів щодо здачі-прийняття робіт (придбання послуг) вартість яких врахована позивачем у податковому обліку з метою зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зв'язку цих послуг з власною господарською діяльністю позивача є конкретизація змісту, обсягу, результату цих послуг.
Крім того, згідно розділу 3 Акту, в ході проведення перевірки на підставі п.85.2 ст.85 ПКУ головкому бухгалтеру ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» вручено запити, копії яких наявні в матеріалах справи, згідно яких витребовувались документи в тому числі на підтвердження здійснення розрахунків.
Проте документи на підтвердження здійсненої оплати за отримані послуги (розрахункові банківські документи) не надані, як станом на час проведення перевірки так і на час розгляду справи судом.
Крім того, згідно Акту від 18.07.2014р. № 2546/2203/10268038 Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, станом на 17.07.2014р. посадовими особами до перевірки не надані наступні первинні документи та регістри бухгалтерського обліку: документальні підтвердження (договори, податкові накладні, акти виконаних робіт, картку рахунку 361, платіжні доручення, звіти тощо) по взаємовідносинам з контрагентом - замовником ТОВ «Євразтранс Україна».
Відповідно до інформаційних баз Міністерства доходів та зборів України та відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що суб'єкт господарювання ТОВ «Ауріс Компанія протягом 2014 року придбавав товар - побутова техніка (холодильник, морозильник, пральна машина, кухонна плита, тощо), а реалізував в адресу ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» послуги з організації перевезень вантажу.
Також встановлено, що ТОВ «Ауріс Колишні» формує податковий кредит за березень 2014року податковими накладними виписаними за травень 2013 року на суму 1303609,00 грн. з постачальником ТОВ "КОМРЕД" (стара назва - ТОВ «Компанія Редітус»), який маніпулює податковою звітністю, свідоцтва платника ПДВ анульовано -23.12.2013 року. По підприємству ТОВ "КОМРЕД" отримано матеріали щодо нереальності здійснення господарських відносин з постачальниками та покупцями за період 01.04.13 По 30.11.13року (акт від 18.12.13 №523/2200/38520284).
Встановлене, що ТОВ «Ауріс Компані» протягом 2010-2013 року відповідно до інформаційних баз даних не мав взаємовідносин з постачальниками, які здійснюють або надають послуги з організації перевезень вантажу, основні фонди на балансі підприємства відсутні, в Єдиному реєстрі відсутні зареєстровані податкові накладні, що може свідчити про те, що СГД дробило податкові накладні на суми менше 10,0 тис. грн. з метою ухилення від реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в той час як сума податкового кредиту склала 1 303 609 грн.
Отже, встановлено невідповідність придбаного товару постачальником ТОВ «Ауріс Компані» та реалізованих послуг з адресу ТОВ ТЕП «Південьінтертранс», і неможливо простежити ланцюг придбання-реалізації. Це свідчить про здійснення ТОВ «Ауріс Компані» діяльності направленої на надання податкової вигоди третім особам.
Таким чином, фізична, технічна та технологічна можливість здійснення спірних операцій контрагентом позивача матеріалами справи не підтверджена.
При цьому суд зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.
Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
На момент розгляду справи, додаткових пояснень, документів, що спростовують вищевказані факти та доводять реальність вказаних господарських операцій позивачем не надано.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Аналізуючи визначення господарської діяльності (господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отриманню доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 ПК України)), можна зробити висновок, що господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою одержання прибутку, а не з метою умисного заниження (приховування) податкових зобов'язань. Навмисні дії платників податків, що спрямовані на заниження податкових зобов'язань з ПДВ за рахунок вчинення завідомо збиткових операцій, слід розцінювати як такі, що виходять за межі господарської діяльності.
Аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що первинні документи, які складені суб'єктами господарської діяльності на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, та такі що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою і для формування податкового обліку платника податків.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували правильність висновків відповідача, викладених ним в акті №2725/22-03/20268058 від 31.07.2014р.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне підприємство «Південьінтертранс» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова