Справа № К/9991/67600/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/67600/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області про стягнення допомоги, за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2011 року, -

встановив:

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області неправомірними, стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу при народженні дитини в розмірі 2122 гривень та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з грудня 2007 року по жовтень 2009 року в розмірі 9250,91 гривень, а також зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області виплачувати їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до 28 жовтня 2010 року, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2011 року постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2009 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову про стягнення недоотриманої допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за грудень 2007 року і частково задоволено ці позовні вимоги. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області нарахувати і виплатити позивачеві недоплачену допомогу при народженні дитини в сумі 2122 гривень та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за грудень 2007 року в сумі 57,92 гривень. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2011 року та залишити в силі постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2009 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є незастрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Управлінням праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області допомогу при народженні дитини ОСОБА_4 було виплачено у розмірі 8500 гривень, виплата допомоги здійснювалася одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців по 425 гривень щомісяця. Допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачеві було призначено з 27 грудня 2007 року по 28 жовтня 2010 року, отримала вона таку у грудні 2007 року в розмірі 17,89 гривень, з січня по грудень 2008 року та з січня 2009 року в розмірі по 130 гривень щомісяця.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V дію статті 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було зупинено на 2007 рік.

Згідно з положеннями абзаців першого та другого частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах: допомога при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), лише пункт 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення на 2007 рік дії статті 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Отже, застосуванню підлягав розмір допомоги при народженні дитини, встановлений абзацом другим частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», оскільки зазначена норма закону була чинною протягом 2007 року та Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України, не визнавалась, а тому відповідачем правомірно було виплачено позивачеві допомогу при народженні дитини у розмірі 8500 гривень, виплата якої здійснювалася одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, а решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами.

Таким чином, ухвалюючи рішення суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області недоплаченої допомоги при народженні дитини в розмірі 2122 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно з положеннями абзаців першого та третього частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положення пункту 14 статті 71 та абзацу третього частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, в період з 27 грудня 2007 року (день призначення допомоги) по 31 грудня 2007 року відповідач був зобов'язаний нараховувати та виплачувати позивачеві допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду із вказаним позовом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду із вказаним позовом) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця, і позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права з дати отримання допомоги у меншому розмірі, ніж визначено законом, а звернулася до суду із позовом про стягнення недоплаченої допомоги тільки 23 жовтня 2009 року, не надавши належних доказів поважності причин пропущення встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку для звернення до адміністративного суду, і Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області наполягало на відмові у задоволенні позову з таких підстав, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування наслідків пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду щодо частини позовних вимог, та у зв'язку з цим правильно відмовив ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 27 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи рішення помилково виходив з того, що ОСОБА_4 дізналася про порушення своїх прав лише 18 серпня 2009 року з листа відповідача, невірно задовольнивши позовні вимоги щодо стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за грудень 2007 року.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», зокрема, частину 1 статті 15 вказаного Закону викладено в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень», а пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» цього Закону у редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Пункт 23 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 неконституційним визнано не було.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачав, що розділ II цього Закону діє по 31 грудня 2008 року.

Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-VI встановлено, що у 2009 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Зазначені норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» неконституційними не визнавались.

На виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» Кабінет Міністрів України постановою від 27 грудня 2001 року № 1751 затвердив Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми.

Відповідно до пункту 22 вказаного Порядку, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Враховуючи те, що відповідачем у 2008-2009 роках виплата позивачеві допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснювалася у розмірах і порядку, визначених статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), то дії відповідача щодо виплати позивачеві вказаної допомоги у зазначених роках є правомірними.

За приписами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2009 року про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 і вважає, що така частково скасована постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2011 року помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області - задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області про стягнення допомоги - скасувати.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2009 року - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.