Справа № 1570/7627/2012
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 р. Справа № 1570/7627/2012

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Колесниченко О. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Косцової І.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» до Білгород-Дністровської об'єднаної Державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

13.12.2012р. ТОВ «Добробут» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Білгород-Дністровської ОДПІ Одеської області ДПС та разом з уточненням до позову просило визнати дії протиправними та скасувати податкові повідомленння-рішень від 10.08.2012 року № та від 31.08.2012 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із зазначеними у акті перевірки висновками відповідача та прийнятими на його підставі спірними податковими повідомленнями-рішеннями через їх безпідставність, необґрунтованість та невідповідність їх фактичним обставинам справи.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Добробут» - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ТОВ «Добробут» 10.04.2013р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2013 р. та прийняти нову постанову, якою адміністративний позово задовольнити в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

31.07.2012р., на підставі п. 1 та п. 3 ст.10 Закону України від 04.12.1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу Україні» та ст.ст.75,76,86 розділу ІІ ПК України, - головним держподатінспектором відділу місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб Білгород-Дністровської ОДПІ Одеської області Бабій Н.В. проведено камеральну перевірку податкової декларації збору за спеціальне використання підземних та поверхневих вод за 9-ть місяців 2011 року № від 30.07.2012 року (код бюджетної класифікації - ), поданої ТОВ «Добробут» (м.Білгород-Дністровський, вул.Дзержинського,31).

За результатами вказаної перевірки складено акт від 31.07.2012 року №1590/1503, в якому було зафіксовано факт несвоєчасного подання податкової декларації збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за період з 01.01.2011р. по 30.09.2011р., т.б. граничний строк її подання - 10.11.2011 рік, а дата фактичного подання - 30.07.2012 року. Відповідальність платника податку за дане порушення передбачена п.120.1 ст.120 розділу ІІ ПК України.

На підставі зазначеного акту перевірки 31.07.2012 року №1590/1503 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 10.08.2012 року №, яким до підприємства позивача була заснована штрафна (фінансова) санкція у розмірі 170 грн.

20.08.2012 року, на підставі п.п.1,3 ст.10 Закону України від 04.12.1990 року №509-XII та ст.ст.75,76,86 розділу ІІ ПК України, головним держподатінспектором відділу місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб Білгород-Дністровської ОДПІ Одеської області Бабій Н.В. проведено камеральну перевірку податкової декларації збору за спеціальне використання підземних та поверхневих вод за 2011 рік № від 26.07.2012 року, за 1-й квартал 2012 року № від 26.07.2012 р., поданих ТОВ «Добробут».

За результатами вказаної перевірки складено акт від 20.08.2012 року №1772/1503, в якому був встановлений факт несвоєчасного подання податкової декларації збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., т.б граничний строк подання - 09.02.2012 року, а дата фактичного подання - 26.07.2012р.; податкової декларації збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за період з 01.01.2012р. по 30.03.2012р., т.б. граничний строк подання - 10.05.2012р., а дата фактичного подання - 26.07.2012р.

31.08.2012 року уповноваженою особою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2040 грн.

Крім того, 06.08.2012 року за вих.№14/08 ТОВ «Добробут» на адресу Білгород-Дністровської ОДПІ був направлений лист, в якому товариство просило не враховувати та поставити «До відома» Звітну Нову Декларацію збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 1 півріччя 2012 р., яка була помилково відправлена до ДПІ в електронному вигляді 30.07.2012 року за реєстраційними №, та Звітну Декларацію збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 9 місяців 2011 р., яка була помилково відправлена до ДПІ в електронному вигляді 30.07.2012 р. за реєстраційним №, який було отримано інспекцією 13.08.2012 року, тобто вже після винесення податкового повідомлення-рішення від 10.08.2012 року №.

Не погоджуючись з вказаним вище рішеннями податкового органу, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності дій та спірних рішень відповідача та відповідно, з необґрунтованості і недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує з п.20.1.4. ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, у відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п.49.18.2 п. 49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Як вбачається зі змісту приписів п.п.4.13.8 п. 4.13 розділу 4 Наказу ДПС «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України» від 14.06.2012 року №516, якщо платник податків надіслав АЗ податковий документ з ознакою "Звітний", то кожному наступному документу, надісланому до граничного терміну, проставляється ознака "Звітний новий". Орган ДПС визнає оригіналом електронний документ, отриманий останнім до закінчення граничного терміну подання податкової звітності, встановленого для подачі звітності у паперовому вигляді. Кожній попередній податковій звітності, що подана до граничного терміну подання звітності і була прийнята ОДПС у базі даних податкової звітності районного рівня, надається статус "До відома".

Проте, судами обох інстанцій беззаперечно встановлено, що лист ТОВ «Добробут», в якому товариство просило не враховувати та поставити «До відома» Звітну Нову Декларацію збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 1 півріччя 2012 р., яка була помилково відправлена до ДПІ в електронному вигляді 30.07.2012 року за реєстраційними №, та Звітну Декларацію збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 9 місяців 2011р., яка була помилково відправлена до ДПІ в електронному вигляді 30.07.2012р. за реєстраційним №, був отриманий відповідачем лише 13.08.2012 року тобто вже після винесення податкового повідомлення-рішення від 10.08.2012 року №.

Таким чином, відповідачем, у відповідності з п.п.4.13.8 п. 4.13 розділу 4 Наказу ДПС «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України» №516, у базі даних «Бест звіт» було надано статус «До відома» звітній податковій декларації збору за спеціальне використання поверхневих вод за 9 місяців 2011 року № від 26.07.2012 року, так як була подана звітна декларація за 9 місяців 2011 року №901689383 від 30.07.2012 року.

Отже, за таких обставин, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, приходить до висновку, що податковим органом, в даному випадку, було правомірно зараховано поданою звітну декларацію збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 09 місяців 2011 року від 30.07.2012 року №901689383 по якій, як було встановлено актом перевірки від 31.07.2012 року №1590/1503, порушено термін подання, та, відповідно, правомірно засновано штрафні санкції на підставі ст.120 ПК України.

Згідно п.120.1 ст.120 ПК України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Окрім того, судова колегія також вважає необхідним зазначити, що підстав для незастосування штрафних (фінансових) санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 31.08.2012 року № у розмірі 2040 грн. згідно абз.2 п.120.1 ст.120 ПК України, у податкового органу не було, так як на дату направлення зазначеного податкового повідомлення-рішення платник податків не звертався до суду з питань порушених у скарзі та рішення ДПС в Одеській області від 18.09.2012 року №25366/10-10-2007 «Про продовження строку розгляду первинної скарги від 23.08.2012 року №405», яка надійшла до Білгород-Дністровської ОДПІ 20.09.2012року, тобто вже після направлення платнику податків податкового-повідомлення рішення.

Згідно п. 11 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Таким чином, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що податковим органом було правомірно винесено податкові повідомлення-рішення від 10.08.2012 року № та від 31.08.2012 року № .

До того ж, у відповідності до ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Одночасно, судова колегія, при прийнятті рішення по даній справі, також вважає за необхідне врахувати й надіслане до суду 2-ї інстанції рішення начальника Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області №2/113/25-00 від 23.10.2014р. про списання з ТОВ «Добробут» безнадійного податкового боргу, який виник станом на 01.10.2014р., в сумі 25675 грн., в яку, в свою чергу, увійшли і суми штрафних санкцій, визначені оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Однак, разом з тим, судом апеляційної інстанції з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП встановлено, що підприємство позивача - ТОВ «Добробут» станом на 17.02.2015 року «припинено» (т.б. ліквідовано).

Даний факт також підтверджується і ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2014 року (по справі №916/963/13), якою затверджено ліквідаційний баланс ліквідатора по справі щодо визнання ТОВ «Добробут» банкрутом та зобов'язано відділ державної реєстрації ЮО та ФОП реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ провести державну реєстрацію припинення цієї юридичної особи та внести до ЄДР ЮО та ФОП запис про проведення державної реєстрації «припинення ТОВ «Добробут».

Відповідно до змісту п.5 ч.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі - у разі ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Згідно з приписами ч.2 ст.203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, судова колегія, відповідно до ст.203 КАС України, вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду 1-ї інстанції - визнати нечинною та, відповідно, закрити провадження у даній справі на підставі п.5 ч.1 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року - визнати нечинною.

Провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» до Білгород-Дністровської об'єднаної Державної податкової інспекції Одеської області ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.08.2012 року № та від 31.08.2012 року № - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

І.П. Косцова