Справа № 319/5/15-а
Суддя: Скляр С. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/5/15-а
Провадження №2-а/319/1/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

розглянувши в приміщенні Куйбишевського районного суду Запорізької області в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2015 року ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом у зв'язку з тим, що не погодилася із рішенням Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (далі - Куйбишевська селищна рада) від 14 листопада 2014 року №49, яким їй було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу орієнтовною площею 0,0040 га по АДРЕСА_1. Прохає скасувати оскаржуване рішення відповідача як протиправне та зобов'язати Куйбишевську селищну раду вчинити певні дії, а саме, надати дозвіл на розробку вищевказаного проекту землеустрою.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Куйбишевська селищна рада своїм рішенням №49 від 14 листопада 2014 року необґрунтовано відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки в оренду для гаражного будівництва. При цьому, підставою для відмови у рішенні зазначено відсутність у неї правовстановлюючого документа на гараж, проте така підстава діючим законодавством не передбачена.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві (а.с.19).

Куйбишевська селищна рада, як відповідач у справі, подала письмові заперечення проти позову, суть яких полягає в тому, що ОСОБА_1 звернулася до Куйбишевської селищної ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу. За результатами розгляду цієї заяви Куйбишевською селищною радою було прийнято рішення №49 від 14 листопада 2014 року про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу орієнтовною площею 0,0040 га в АДРЕСА_1. Приймаючи дане рішення, відповідач виходив з того, що ОСОБА_1 фактично зайняла земельну ділянку та здійснила самочинне будівництво гаражу, на який нею не було надано правовстановлюючий документ(а.с.26-27).

Сторони та їх представники були повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, прохали розглянути справи без їхньої участі та участі (а.с.18,25).

Дана справа розглянута судом відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку письмового провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та через розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, з'ясувавши позиції сторін і фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2010 від 01 квітня 2010 року положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування «вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції», слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень; положення пунктів «а»,«б»,«в»,«г» статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Враховуючи наведене, спір, з яким звернувся до суду позивач, є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною шостою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходження земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч.7 вказаної статті районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лишеневідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки є вичерпнийта закріплений в ч.7 ст.118 ЗК України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 29 жовтня 2014 року звернулася до Куйбишевської селищної ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу орієнтовною площею 0,0040 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись в порядку ч.6 ст.118 ЗК України до Куйбишевської селищної ради із вищевказаною заявою, ОСОБА_1 зазначила бажані розміри земельної ділянки та мету її використання, тобто виконала вимоги названої статті Кодексу.

Рішенням 59-ї сесії Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області 6-го скликання від 14 листопада 2014 року №49 ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу (а.с.6).

Приймаючи дане рішення, відповідач виходив з того, що ОСОБА_1 фактично зайняла земельну ділянку та здійснила самочинне будівництво гаражу, на який нею не було надано правовстановлюючий документ.

Між тим, мотиви, за яких відповідач прийняв рішення від 14 листопада 2014 року №49, не узгоджуються з приписами ч.7 ст.118 ЗК України, а тому оскаржуване рішення винесене з порушенням норм чинного законодавства, воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з цим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Куйбишевської селищної ради вчинити певні дії, а саме, надати дозвіл на розробку вищевказаного проекту землеустрою задоволенню не підлягають, оскільки питання щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є виключною компетенцією відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

З огляду на викладе, суд вважає за необхідне з урахуванням вимог частини 2 статті 11 КАС України з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача ОСОБА_1, про які вона просить, зобов'язати Куйбишевську селищну раду повторно розглянути заяву від 29 жовтня 2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, суд в порядку ч.ч.1,3 ст.94 КАС України має підстави для присудження позивачу суми понесених нею судових витрат, які документально підтверджені, відповідно до задоволених вимог, а самев сумі 36 грн. 54 коп. (а.с.13).

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, стст.12,116,118 ЗК України, стст.11,17,41,69-71,94,99,122,160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Рішення 59-ї (п'ятдесят дев'ятої) сесії Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області 6-го (шостого) скликання від 14 листопада 2014 року №49 (сорок дев'ять) про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу орієнтовною площею 0,0040 (нуль цілих сорок десятитисячних) гектарів за адресою: АДРЕСА_1, - визнати протиправним та скасувати.

Зобов'язати Куйбишевську селищну раду Куйбишевського району Запорізької області повторно розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаражу.

Присудити з місцевого бюджету Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (юридична адреса: 71001 Запорізька область, Куйбишевський район, смт Куйбишеве, вул.Леніна, 56, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) суму понесених нею судових витрат в розмірі 36 (тридцяти шести) гривень 54 (п'ятдесяти чотирьох) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області заяви за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя: С.Ю.Скляр