Справа № 815/7276/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7276/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група „Майстер" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення надміру сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група „Майстер" (далі ТОВ „ІПГ „Майстер") до Південної митниці Міндоходів (далі Південна митниця), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі ГУ ДКС), в якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність Південної митниці Міндоходів у не належному контролі митної вартості під час митного оформлення МД 500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року та у не поверненні надмірно сплаченого ТОВ „ІПГ „Майстер" до бюджету коштів у сумі 2 808,44 грн., а також стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ „ІПГ „Майстер" кошти у сумі 2 808,44 грн. Також позивач надав до суду заяву у якій просить суду під час винесення рішення по справі, установити судовий контроль за виконанням судового рішення по справі №815/7276/14 шляхом зобов'язання відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що ним було подано до Південної митниці електронну митну декларацію за №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року з метою митного оформлення вантажу (смола фенол-формальдегідна), що надійшов від Dynea Sp. z o. o. (Польща) за прямим контрактом №130930 від 30.09.2013 року. Митна вартість товару визначена не основним методом (за ціною контракту) 0,867 Євр/1 кг., а за другорядним методом (за ціною щодо ідентичних товарів) 0,906 Євр/1 кг.

В результаті збільшення вартості товару збільшено суму обов'язкових платежів сплачених ТОВ „ІПГ „ Майстер", в наслідок чого до бюджету через відповідачів надмірно сплачено грошові кошти у сумі 2 808,44 грн.

ТОВ „ІПГ „ Майстер" звернулось до Південної митниці з заявою №3151/1559 від 04.12.2014 року про повернення надмірно сплачених коштів у сумі 2 808,44 грн. посилаючись на те, що в порушення визначених Митним кодексом України обов'язків митних органів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості товару та процедури визначення митної вартості товару Південна митниця діяла не правомірно, що у свою чергу призвело до виникнення переплати з боку позивача за митне оформлення товару.

Від Південною митниці було отримано лист відповідь на заяву про повернення надмірно сплачених коштів №17529/15-70-52 від 09.12.2014 року, яким відповідач повідомив, що Декларантом ТОВ „ІПГ „Майстер" самостійно визначений другорядний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору щодо ідентичних товарів, а тому немає підстав для повернення платежів сплачених за митною декларацією №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що в постанові Верховного Суду України від 01.12.2009 року, прийнятою в порядку ст. 244-2 КАС України, по справі за позовом ТОВ "Пластфарма" до Львівської митниці та Головного управління Державного казначейства у Львівській області, яке є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, висловлена правова позиція, згідно якої право позивача на оскарження не залежить від того, чи сам він помилково зазначив митну вартість товару, чи в результаті вказівки митного органу, оскільки завдання адміністративного судочинства полягає у встановленні судом порушених суб'єктивних прав юридичних осіб, оформлення митницею товару згідно з поданою позивачем вантажною митною декларацією є дією суб'єкта владних повноважень, що породжує для позивача певні правові наслідки, а відповідно і може бути оскаржено до суду.

Позивач просив задовольнити позов, оскільки невиконання Південною митницею належного контролю правильності визначення митної вартості, обрання методу визначення митної вартості шляхом не застосування кожного наступного методу визначення митної вартості та не проведення відповідних консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості не за першим (основним) методом визначення митної вартості, а також бездіяльність відповідачів щодо неповернення суми переплати, призвело до нанесення підприємству матеріальних збитків у вигляді надмірної сплати до бюджету митних платежів у розмірі 2 808,44 грн.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, був повідомлений належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду надав клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Південної митниці Міндоходів надав письмові заперечення на адміністративний позов та не заперечував про розгляд справи у порядку письмового провадження.

В запереченнях на позов Південною Митницею зазначено, що декларантом самостійно застосовано метод визначення митної вартості товару, який він самостійно зазначив у поданій до митного органу МД №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року. Під час митного оформлення товарів Південна митниця діяла в межах повноважень наданих їй законом, а тому вважає вимоги ТОВ „ІПГ „Майстер" щодо визнання протиправною бездіяльність Південної митниці у не належному контролі митної вартості під час митного оформлення МД 500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року та у не поверненні надмірно сплаченого ТОВ „ІПГ „Майстер" до бюджету коштів у сумі 2 808,44 грн. безпідставними та незаконними, а отже такими, що задоволенню на підлягають.

Представник відповідача ГУ ДКСУ в Одеській області до судового засідання не з'явився, був повідомлений належним чином та своєчасно про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ст. 128 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами письмові докази у їх сукупності суд встановив, що ТОВ „ІПГ „Майстер" є суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності.

30.09.2013 року позивач уклав контракт №130930 з Компанією Dynea Sp. z o. o. (Польща) на поставку товарів хімічної промисловості, кількість та асортимент яких визначається у заказах (а.с.27-31).

З метою митного оформлення товару (смола фенол-формальдегідна), що надійшов від Dynea Sp. z o. o. (Польща) за контрактом №130930 від 30.09.2013 року, ТОВ „ІПГ „Майстер" подав до Південної митниці електронну митну декларацію №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року.

Процедура декларування товарів визначена Митним Кодексом України.

Відповідно до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення, через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі і відомості про товари: фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до положень п. 3.3 розділу І Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2013 року № 651, графи A,C,D/J,E/J,F,G,I МД паперового примірника МД та її електронної копії або електронної МД заповнюються посадовими особами митних органів. Інші графи заповнюються Декларантом.

Судом встановлено, що графи митної декларації №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року, що містять дані про ціну товару, метод визначення митної вартості (графи 12, 42, 43, 45) заповнювались декларантом, позивачем по справі, самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особу митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 Митного Кодексу України.

За результатом здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року, Південною митницею було визнано самостійно заявлену декларантом митну вартість не за основним методом та імпортовані товари випущено у вільний обіг на митній території України.

Суд вважає, що при здійснені митного оформлення товарів за поданою до Південної митниці митною декларацією №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року, відповідач Південна митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Південної митниці у не належному контролі митної вартості під час митного оформлення МД 500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року, задоволенню не підлягають.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 25.11.2014 року, та положення ч. 1 ст. 244-2 КАС України, відповідно до якої рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В постанові від 25.11.2014 року, по справі за позовом ТОВ "Толиман" до Південної митниці ДМСУ, Приморської митниці ДМСУ, ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області, третя особа - ПП "Мерітайм Трансшипмент Центр", за участю прокуратури Малиновського району м. Одеси, про визнання протиправним та скасування рішення, повернення надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів), зобов'язання вчинити певні дії, Верховний Суд України зазначив, що декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом та методом її визначення, який застосував декларант, не має підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими немає.

Судом встановлено, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією №500060804/2014/001559 від 08.10.2014 року, Південною митницею самостійно не приймалось рішення про визначення митної вартості товару, Південна митниця погодилась з митною вартістю, визначеною декларантом та методом її визначення, який застосував декларант - позивач по справі.

Відповідно не підлягають задоволенню вимоги про визнання протиправною бездіяльність Південної митниці щодо неповернення надмірно сплачених ТОВ „ІПГ „Майстер" до бюджету коштів у сумі 2 808,44 грн. та стягнення їх з Державного бюджету України на користь позивача, оскільки зазначена сума не може бути визнана помилково та/або надміру сплаченим платежем, а також з урахуванням того, що механізм повернення надмірно сплачених митних платежів є нормативно визначеним, та не передбачає стягнення коштів з Державного бюджету у разі набуття ними статусу помилково та/або надміру сплачених. Згідно Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618, повернення надмірно сплачених коштів з Державного бюджету України, на підставі висновків митних органів, шляхом перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у висновку про повернення та протягом п'яти днів від дати отримання висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відповідно до ст. 267 КАС України такий контроль може бути встановлений у разі ухвалення рішення не на користь суб'єктів владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 159-164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "МАЙСТЕР" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надміру сплачених коштів у сумі 2 808,44 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Е.В. Катаєва

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "МАЙСТЕР" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надміру сплачених коштів у сумі 2 808,44 грн.