Справа № 629/5363/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.Справа № 629/5363/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - ОСОБА_1, відповідача - Тюря Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2014р. по справі № 629/5363/14-а

за позовом ОСОБА_3

до Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області

про визнання незаконними нарахувань за опалення квартири,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3) звернулась до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області (далі по тексту - відповідач, КП «ЖУК» Лозчівської МР Харківської області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню плати за не отримані послуги по опаленню квартири АДРЕСА_1;

- звільнити від сплати судового збору згідно ч.7 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2014 року по справі № 629/5363/14-а позов ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано противоправними дії Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області по нарахуванню плати за не отримані послуги по опаленню квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2014 року по справі № 629/5363/14-а та направити справу на новий розгляд.

В апеляційній скарзі, а також його представник у судовому засіданні зазначив, що позивач виконав самовільне від`єднання опалювальних приладів від системи централізованого опалення, чим допустив порушення, зокрема, вимог ст.150 КУпАП. Посилаючись на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стверджує, що позивачу правомірно нараховується плата за послуги по опаленню квартири. З огляду на викладене, вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Позивач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, а також його представник у судовому засіданні, з викладених підстав, просить колегію суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного адміністративного суду Харківської області відхилити апеляційну скаргу на рішення судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Попова О.Г. у цивільній справі № 629/5363/14-а від 23.12.2014 року і залишити рішення без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження по справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в грудні 2012 року позивачем була куплена квартира АДРЕСА_1 Так, як дана квартира являється суміжною квартирою з квартирою №4 в даному будинку, в якій на законних підставах змонтоване автономне опалення і ця квартира являється власністю її сім'ї, вона вирішила об'єднати автономне опалення квартири №4 і квартири №14, відключивши центральне опалення (далі по тексту ЦО).

ОСОБА_3 звернулася до Лозівської міської Ради з заявою про надання дозволу на відключення від ЦО. На своє звернення вона одержала відповідний лист № Б 268 від 09.07.2013 року, в якому отримала відмову.

Такі дії відповідача позивач оскаржила до суду.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.09.2013 року по справі №629/3161/13-а визнано протиправною відмову ВК Лозівської міської Ради Харківської області від 09.07.2013 року за №Б-268 в наданні дозволу на відключення належної позивачу квартири АДРЕСА_1 від централізованого опалення та у влаштуванні у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення.

Радіатори опалення позивача від'єднанні від ЦО, а транзитні стояки за ізольовані спеціальним тепло ізолюючим матеріалом, її радіатори під'єднанні до опалення квартири №4, і в квартирі підтримується температура + 23° С, про що складений відповідний акт комісії «ЖУК», однак позивачу нараховується плата за послуги по опаленню її квартири.

Не погоджуючись з діями відповідача по нарахуванню плати за не отримані послуги по опаленню квартири АДРЕСА_1, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання таких дій протиправними.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено правомірність його дій, щодо від'єднання опалювальних приладів від централізованого опалення, а тому дії відповідача по нарахуванню плати за послуги по опаленню квартири є противоправними.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що провадження у справі необхідно закрити, з огляду на наступне.

Згідно з ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а п.6ст.26 цього Закону передбачено, що споживач послуг має право розірвати договір, тобто відмовитися від послуг, що йому надаються, однак відповідачем не надано суду доказів, що між сторонами було укладено договір, так як згідно ст.ст. 6 та 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони вільні в укладанні договору.

Згідно ч. 1, 2, 6 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право робити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається в здійснення власником права власності.

Приписи пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства.

Поняття «житлові відносини», на думку колегії суддів, в контексті змісту наведеної норми включає і нарахування плати за послуги по опаленню квартири.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню плати за не отримані послуги по опаленню квартири АДРЕСА_1, оскільки має автономне опалення та від`єднана від ЦО.

Враховуючи наведені норми та зазначені вимоги позивача, колегія суддів приходить до висновку, що спір у цій справі є цивільним та належить до юрисдикції цивільних судів, оскільки спірні відносини виникають із житлових відносин.

Крім того, відповідно до постанови №3 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 04 вересня 2008 року «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Зокрема, позивачем, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу не заперечується той факт, що спірні відносини є житловими та зазначено, що дана справа є цивільною.

З огляду на вищевикладене, оскільки нарахування плати за послуги по опаленню квартири не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, визначеного КАС України, колегія суддів вважає підтвердженою належність даного спору до повноважень цивільних судів.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст.202 КАС України порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, ст.ст.203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області задовольнити частково.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2014р. по справі № 629/5363/14-а скасувати.

Провадження по справі №629/5363/14-а за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області про визнання незаконними нарахувань за опалення квартири закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції Лозівського міськрайонного суду Харківської області в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 18.02.2015 р.