Справа № 826/15280/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Безименної Н.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Адвоката ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Адвоката ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України про визнання протиправною бездіяльності Генеральної прокуратури України щодо ненадання інформації на адвокатський запит від 03.09.2014 року та просив зобов'язати Генеральну прокуратуру України у строк не пізніше п'яти днів з дня набрання постави суду по справі законної сили, надати йому інформацію про здійснення в теперішній час Головним слідчим управлінням ГПУ досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000416 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України, чи є учасником (стороною) зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 і, якщо є, то яким саме та з якого часу; чи здійснювалось стосовно ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у вищезазначеному кримінальному провадженні і, якщо, так, то коли та у вчиненні якого саме кримінального правопорушення; якщо досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженню закінчено, то коли та у якій формі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2014 року позивач звернувся до Генеральної прокуратури України із адвокатським запитом про надання інформації, необхідної йому, як адвокату для надання правової допомоги ОСОБА_4, щодо внесеного 21.05.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000416 за фактом тиску колишніми високопосадовцями, у тому числі колишнім Генеральним прокурором України ОСОБА_4, на Митрополита Київського і всієї України Володимира (Сабодана) з метою змусити його відректись від займаної посади за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.

08.09.2014 року на даний адвокатський запит Генеральна прокуратура Україна надала відповідь №17/1/3-32877-14 за підписом начальника третього слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Литвинюка О., у якій зазначається, що відповідно до ст. 48 КПК України захисник може бути залучений безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні. Оскільки у кримінальному провадженні №0000416 за фактом тиску колишніми високопосадовцями держави на Митрополита Київського і всієї України Володимира (Сабодана) з метою змусити його відмовитись від займаної посади, ОСОБА_4 повідомлення про підозру не оголошувалось, а тому підстави для надання позивачу інформації у даному кримінальному провадженні відсутні.

Вважаючи відмову відповідача у наданні запитуваної інформації на адвокатський запит від 03 вересня 2014 р. протиправною, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів у судовому порядку до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

У частині 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом адвокатського запиту позивача є інформація щодо внесеного 21.05.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000416 за фактом тиску колишніми високопосадовцями, у тому числі колишнім Генеральним прокурором України ОСОБА_4, на Митрополита Київського і всієї України Володимира (Сабодана) з метою змусити його відректись від займаної посади за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.

Згідно з частиною 2 статті 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Обсяг відомостей, що вносяться до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань передбачено пунктом 2.1 Положення про порядок ведення Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України №69 від 17 серпня 2012 року.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з наказом Генерального прокурора України №52 від 06 травня 2011 року (зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Генерального прокурора України №44 від 03 квітня 2013 року), відомості (за сукупністю), які зберігаються на матеріальних носіях інформаційної бази даних Єдиного реєстру досудових розслідувань, належать до службової інформації, тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є інформацією з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. У необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв'язку з участю в ньому, про їх обов'язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо самостійності слідчого або прокурора у визначенні можливості розголошення відомостей у межах досудового розслідування. Такі повноваження, за своєю правовою природою, належать до дискреційних повноважень слідчого або прокурора - надають зазначений посадовим особам можливість самостійно, у визначених законом межах, визначати які саме відомості та на якій стадії досудового розслідування підлягають розголошенню.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, законодавством передбачено порядок повідомлення особи про підозру. Крім того, Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено порядок повідомлення інших учасників кримінального провадження про їх участь у такому. Виняткового порядку повідомлення зазначених осіб законодавством не передбачено.

Що стосується закінчення досудового розслідування, відповідно до статті 283 КПК України, прокурор зобов'язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно зі статтею 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов'язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положенням Закону України «Про доступ до судових рішень» таке рішення суду оприлюднюються в порядку, встановленому законодавством.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавством України передбачено порядок повідомлення сторін та учасників кримінального провадження про закінчення досудового розслідування та порядок ознайомлення з відповідними процесуальними рішеннями. Виняткового порядку законодавством не передбачено.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача по ненаданню інформації у відповіді на адвокатський запит позивача.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Адвоката ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі 23.02.2015р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Міщук М.С.

Безименна Н.В.