Справа № 819/1129/13а
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Справа № 876/10735/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :
судді-доповідача Богаченка С.І.,
суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.
при секретарі судового засідання Ратушній М.І.
за участі представника позивача Колтунюка В.С.
відповідача Мельничук Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Кременецького районного центру зайнятості на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року по справі за позовом Кременецького районного центру зайнятості до ОСОБА_1 третя особа 5 державна пожежно-рятувальна частина територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 квітня 2013 року Кременецький районний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа 5 державна пожежно-рятувальна частина територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області, в якому просив постановити рішення, яким стягнути із відповідача 18595 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 61коп.
Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року в задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Кременецький районний центр зайнятості подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що при винесенні рішення суд першої інстанції не врахував вимоги ст.2 Закону України «Про зайнятість населення», де зазначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів, до яких слід віднести також і виплати які отримував відповідач згідно Постанови Кабінету міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам мічманам, та членам їх сімей» від 17 липня 1992 року за №393.
Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що Наказом Кременецького районного центру зайнятості від 29 травня 2012 року за №НТ120529, ОСОБА_1 було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю.
17 липня 2012 року, відповідно до наказу позивача по справі за №НТ120717, ОСОБА_1 було знято з обліку згідно із п.20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних»: у зв`язку з працевлаштуванням безробітного відповідно до абзацу 2 пп.1 п.20 Порядку (отримання одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності - з 16 липня 2012 року).
20 березня 2013 року Кременецьким районним центром зайнятості було проведено перевірку щодо обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним. За результатами перевірки складено Акт №23, в якому зазначено, що за період з 29 травня 2012 року по 23 травня 2013 року відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 18595,61грн. А також встановлено, що відповідач з 26 квітня 2012 року одержував виплати за спеціальне звання згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393.
28 березня 2013 року позивачем по справі було прийнято наказ за №22 «Про повернення допомоги по безробіттю з вини особи», згідно якого юрисконсульту позивача вказано вжити заходів щодо стягнення зайво виплачених коштів. Відповідно до даного наказу позивачем направлено на адресу відповідача лист за №06/259 «Про відшкодування коштів», згідно якого відповідачу вказано, що ним при реєстрації в центрі зайнятості не було повідомлено про отримання доходу, а саме: виплат за спеціальне звання, що здійснені за період з 26 квітня 2012 року по 28 лютого 2013 рік, а отже, йому необхідно відшкодувати кошти, виплачені як допомога по безробіттю за період з 29 травня 2012 року по 23 травня 2013 року в сумі 18595,61 коп.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. У разі відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу. Реєстрація громадян провадиться при пред`явленні паспорта громадянина України і трудової книжки, а в разі потреби - військового квитка, документа про освіту або документів, які їх замінюють. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п.6.4. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, який затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року №307 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за №915/5136, для визначення розміру та тривалості виплати допомоги по безробіттю центр зайнятості користується відомостями персоніфікованого обліку застрахованих осіб, що накопичуються в органах Пенсійного фонду України. Військовослужбовці, зазначені у пункті 2.1 цього Порядку, звільнені зі служби, подають довідку (довідки) з військового комісаріату, військової частини або іншого формування, утвореного відповідно до законів України, яке виплачує грошове забезпечення, про строки проходження служби, які включаються та (або) прирівнюються до страхового стажу, а також розмір і строки виплати грошового забезпечення відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Відповідні довідки подають також особи, які проходили державну службу в підрозділах міліції та звільнені у зв`язку із скороченням чисельності або штату без права на пенсію або звільнені за станом здоров`я.
Відповідно до п.11 Постанови Кабінету міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року за №393 визначено, що у разі якщо особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, припиняється виплата окладу за спеціальним званням.
Згідно із ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку відмовляючи в задоволені адміністративного позову, так як позивачем по справі належним чином не було доведено, що відповідач приховував інформацію про свої доходи, натомість відповідач представив копію наказу згідно якого його звільнено і в якому зазначено, що йому встановлена виплата окладу за спеціальне звання протягом одного року з дня звільнення.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 196, ч.1 п.1 ст. 199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кременецького районного центру зайнятості - залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року по справі №819/1129/13-а - залишити без змін.
Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук

Повний текст ухвали виготовлено 17 лютого 2015 року.