Справа № 756/16904/14-а
Суддя: Васалатій К. А.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/756/42/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 на дії УДВС ГУЮ в м. Києв про передчасне закриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказано у позові, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011 р. було задоволено позов ОСОБА_1 та було «зобов'язано УПФ України в Оболонському районі м. Києва нарахувати ОСОБА_1 розмір призначеної йому пенсії з нарахуванням 40% винагороди за вислугу років, встановленої постановою КМУ № 1013 від 12.09.1997 р., починаючи з 01.09.2003 р. та виплатити недоотриману суму пенсії, було зобов'язано УПФ України в Оболонському районі м. Києва нарахувати ОСОБА_1 розмір призначеної йому пенсії з урахуванням суми надбавки за особливі умови праці, встановленої Указом Президента України № 575/2002 від 20.06.2002 р. станом на 01.04.2006 р. та виплати недоотриману суму пенсії».

Як вказує позивач, далі по тексту зобов'язання щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням винагороди вислугу років названо першим зобов'язання; а щодо перерахунку пенсії з урахуванням суми надбавки за особливі умови праці - другим зобов'язання.

На підставі виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом від 07.12.2011 р. № 2-а-1418/10 на примусове виконання зазначених вище зобов'язань, покладених рішенням суду на боржника, державний виконавець відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ в м. Києві 25.01.2012 р. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 31000975 з нового виконання рішення зазначених вище вказаних зобов'язань.

Як вказує позивач, у порушення положень закону, державний виконавець не здійснював з дня відкриття - 25.01.2012 р. виконавчого провадження № 31000975 будь-яких виконавчих дій на забезпечення його виконання не перевіряв стан виконання рішення. При цьому на бездіяльність державного виконавця не було відповідного реагування ні з боку начальника відділу Кантеміра В.І., ні з боку начальника Управління ДВС.

За цих обставин боржник більш ніж через рік з дня відкриття виконавчого провадження вперше надіслав державному виконавцю лист (повідомлення) від 14.05.2013 р. № 4992/07 стосовно вчинених ним дій на виконання виконавчого провадження № 31000975 з проханням закрити його у зв'язку з фактичним виконанням.

При вирішенні питання про закінчення (закриття) виконавчого провадження державний виконавець не скористався правом ( ст. 13 і 14 Закону) для з'ясування змісту зобов'язань та змісту повідомлення боржника. В порушення приписів ч. 1 і 2 ст.11, ст. 27 і 75 Закону ( стосовно здійснення заходів, необхідних для забезпечення повного виконання рішення, в тому числі здійснення перевірок стану виконання рішення) державний виконавець не перевірив фактичний стан виконання зобов'язань, а обмежився лише повідомленням боржника. За цих обставин він не зміг правильно оцінити повідомлення боржника щодо стану виконання рішення і дійшов помилкового висновку, що рішення нібито виконане в повному обсязі, відповідно до вимог п 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Зміст повідомлення боржника і фактичний стан виконання рішення не давали підстав для зазначеного висновку і винесення постанови 16.05.2013 р. В повідомленні, зокрема, не сказано, що воно стосується обох зобов'язань і кожне з них, а відтак і рішення, виконані в повному обсязі. Сума боргу з виплати пенсії у сумі 3171,90 грн., яка вказана в повідомлені, була визначена за результатами перерахунку пенсії лише по першому зобов'язанню. Однак, в порушення зобов'язання визначена вона була далеко не за весь період (не за всі місяці) виникнення боргу, а тому була істотно ( в рази) занижена і відображала по суті лише імітацію виконання зобов'язання. Що стосується другого зобов'язання, то про нього взагалі нічого не повідомлено в листі боржника.

Як вказує позивач, він оскаржив постанову від 16.05.2013 р. і за результатами розгляду скарги 16.08.2013 р. дана скарга була скасована, а виконавче провадження відновлене. Але протягом 4 міс. бездіяльності з дня відновлення дії виконавчого провадження державний виконавець 13.12.2013 р. звернувся до боржника листом з вимогою виконати виконавче провадження № 31000975 до 20.12.2013 р. та надати повідомлення про виконання.

При цьому листом від 18.12.2013 р. № 13465/07 боржник знову повідомив державного виконавця про «нібито» виконання рішення та запропонував закрити провадження у зв'язку із виконанням. В той же час в листі без надання інформації по кожному зобов'язанню повідомлено про здійснений перерахунок пенсії і визначену суму боргу з виплати пенсії в розмірі 755,98 грн. При цьому в листі не дано пояснень чому ця сума менша на 2415,92 грн. суми боргу, яка була показана в першому повідомленні -3171,90 грн. Стосовно виконання другого зобов'язання в листі боржника від 18.12.2013 р. № 13465/07 знову нічого не було повідомлено. На звернення позивача щодо причин невиконання зобов'язання начальник УПФ України в Оболонському районі м. Києва Бойко О.В. в листі від 29.09.2014 р. № 139054/06/В-292/1 повідомила, що перерахунок пенсії по цьому зобов'язанню не проводився із-за «незрозумілості формулювання зобов'язання».

Також шляхом винесення 27.01.2014 р. постанови про результати розгляду скарги Кантемір В.І. відмовив у задоволенні скарги позивача. В постанові не дана оцінка діям державного виконавця щодо правомірності закриття виконавчого провадження. Докази, які надані в скарзі щодо неправомірності винесення постанови від 24.12.2013 р., не розглянуті, в постанові вони навіть не згадані. У такий спосіб порушено принцип рівності учасників виконавчого провадження перед законом. Постанова 27.01.2014 р. не може вважатися такою, що винесена правомірно, з огляду також на наступне.

Однак, відмова у задоволенні скарги аргументована в постанові 27.01.2014 р лише повідомленням того, що при вирішенні питання про закриття виконавчого провадження державний виконавець керувався повідомленням боржника відповідно до роз'яснення листа ДДВС МЮУ від 25.02.2010 р. № 524-0- 32-10-25 стосовно того, що при вирішенні питання про закриття виконавчого провадження письмове повідомлення боржника може бути доказом, оскільки за його достовірність він і відповідає.

Як вказує позивач він неодноразово оскаржував дії усіх керівників ДВС ГУЛЮ в м. Києві, і тому подав 26.03.3014 р. вмотивовану скаргу Голові ДВС України з вимогою відновити в установленому порядку дію виконавчого провадження № 31000975. Однак скарга від 09.04.2014 р. не була розглянута в ДВС України по суті, і останній лист від 14.11.2014 р. надіслано як відповідь на скаргу від 08.10.2014 р., яка була подана позивачем на особистому прийомі, який здійснювала перший заступник Голови ДВС України Ахмундова А.А У зв'язку з необ'єктивним, упередженим розглядом питання відновленням виконавчого провадження. не врахування при його розгляді фактичного стану виконання рішення я спеціально приїхав з м. Миколаєва до м. Києва, щоб на особистому прийомі просити Голову ДВС України втрутитись в питання передчасного завершення виконавчого провадження та його відновлення. Однак, замість нього особистий прийом здійснювала його перший заступник Ахмундова A.A., і я змушений був передати їй для розгляду скаргу від 08.10.2014 р. на постанову начальника управління ДВС ГУЮ в м. Києві Мазура Ю.С. від 04.09.2014 р. про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 31000975. При цьому, при передачі скарги позивач повідомив Ахмундовій A.A. причини мого звернення на особистий прийом та попросив розглянути скаргу та наведені в ній докази об'єктивно, з обов'язковим з'ясуванням та врахуванням фактичного стану виконання рішення.

Однак отримав за підписом першого заступника Голови ДВС України Ахмундової A.A. чергову відписку - лист від 14.11.2014 р. № В-14853/3.1

Тому вважаю, що позовна заява подана в межах десятиденного строку, встановленого частиною другою ст. 181 КАС України для подання позовних заяв учасниками виконавчого провадження. Якщо суд дійде іншого висновку, прошу визнати обставини, які вище зазначені, поважними, поновити строк, встановлений частиною першою ст. 181 КАС України, і прийняти позовну заяву до розгляду по суті.

Тому просить суд визнати постанову від 24.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження № 31000975, яка винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в м. Києві, незаконною, зобов'язати управління ДВС ГУЮ в м. Києві відновити в установленому порядку виконавче провадження № 31000975 та забезпечити невідкладне повернення виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 р. № 2-А-1418/10, який надісланого суду управлінням у зв'язку з винесенням постанови від 24.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження № 31000975.

У судове засідання скаржник не з'явився, надіслав свою заяву щодо слухання справи у їх відсутність.

Представник суб'єкту оскарження - управління ДВС ГУЮ в м. Києві також у судове засідання не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне.

Як з'ясовано судом, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011 р. було задоволено позов ОСОБА_1 та було «зобов'язано УПФ України в Оболонському районі м. Києва нарахувати ОСОБА_1 розмір призначеної йому пенсії з нарахуванням 40% винагороди за вислугу років, встановленої постановою КМУ № 1013 від 12.09.1997 р., починаючи з 01.09.2003 р. та виплатити недоотриману суму пенсії, було зобов'язано УПФ України в Оболонському районі м. Києва нарахувати ОСОБА_1 розмір призначеної йому пенсії з урахуванням суми надбавки за особливі умови праці, встановленої Указом Президента України № 575/2002 від 20.06.2002 р. станом на 01.04.2006 р. та виплати недоотриману суму пенсії».

Як вказує позивач, далі по тексту зобов'язання щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням винагороди вислугу років названо першим зобов'язання; а щодо перерахунку пенсії з урахуванням суми надбавки за особливі умови праці - другим зобов'язання.

На підставі виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом від 07.12.2011 р. № 2-а-1418/10 на примусове виконання зазначених вище зобов'язань, покладених рішенням суду на боржника, державний виконавець відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ в м. Києві 25.01.2012 р. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 31000975 з нового виконання рішення зазначених вище вказаних зобов'язань.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлює строк до 7 днів з моменту винесення постанови.

Як з'ясовано судом, у порушення положень закону, державний виконавець не здійснював з дня відкриття - 25.01.2012 р. виконавчого провадження № 31000975 будь-яких виконавчих дій на забезпечення його виконання не перевіряв стан виконання рішення. При цьому на бездіяльність державного виконавця не було відповідного реагування ні з боку начальника відділу Кантеміра В.І., ні з боку начальника Управління ДВС.

У відповідності до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження....крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, надсилаються рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав державному виконавцю лист (повідомлення) від 14.05.2013 р. № 4992/07 стосовно вчинених ним дій на виконання виконавчого провадження № 31000975 з проханням закрити його у зв'язку з фактичним виконанням. Сума боргу з виплати пенсії у сумі 3171,90 грн., яка вказана в повідомлені, була визначена за результатами перерахунку пенсії лише по першому зобов'язанню. Однак, в порушення зобов'язання визначена вона була далеко не за весь період (не за всі місяці) виникнення боргу, а тому була істотно ( в рази) занижена і відображала по суті лише імітацію виконання зобов'язання. Що стосується другого зобов'язання, то про нього взагалі нічого не повідомлено в листі боржника.

У відповідності до ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

При цьому позивач оскаржував постанову від 16.05.2013 р. і за результатами розгляду скарги 16.08.2013 р. дана скарга була скасована, а виконавче провадження відновлене. Але протягом 4 міс. бездіяльності з дня відновлення дії виконавчого провадження державний виконавець 13.12.2013 р. звернувся до боржника листом з вимогою виконати виконавче провадження № 31000975 до 20.12.2013 р. та надати повідомлення про виконання.

При цьому листом від 18.12.2013 р. № 13465/07 боржник знову повідомив державного виконавця про «нібито» виконання рішення та запропонував закрити провадження у зв'язку із виконанням. В той же час в листі без надання інформації по кожному зобов'язанню повідомлено про здійснений перерахунок пенсії і визначену суму боргу з виплати пенсії в розмірі 755,98 грн. При цьому в листі не дано пояснень чому ця сума менша на 2415,92 грн. суми боргу, яка була показана в першому повідомленні -3171,90 грн. Стосовно виконання другого зобов'язання в листі боржника від 18.12.2013 р. № 13465/07 знову нічого не було повідомлено. На звернення позивача щодо причин невиконання зобов'язання начальник УПФ України в Оболонському районі м. Києва Бойко О.В. в листі від 29.09.2014 р. № 139054/06/В-292/1 повідомила, що перерахунок пенсії по цьому зобов'язанню не проводився із-за «незрозумілості формулювання зобов'язання».

Також шляхом винесення 27.01.2014 р. постанови про результати розгляду скарги начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Кантеміром В.І. було відмовлено у задоволенні скарги позивача. В постанові не дана оцінка діям державного виконавця щодо правомірності закриття виконавчого провадження. Докази, які надані в скарзі щодо неправомірності винесення постанови від 24.12.2013 р., не розглянуті, в постанові вони навіть не згадані.

Як з'ясував суд, позивач скористався своїм правом та весь час оскаржував дії у керівництві і УДВС ГУЮ у м. Києві і у ДДВС МЮ України, останній раз 26.03.3014 р. вмотивовану скаргу Голові ДВС України з вимогою відновити в установленому порядку дію виконавчого провадження № 31000975. Однак скарга від 09.04.2014 р. не була розглянута в ДВС України по суті, і останній лист від 14.11.2014 р. надіслано як відповідь на скаргу від 08.10.2014 р., яка була подана позивачем на особистому прийомі, який здійснювала перший заступник Голови ДВС України Ахмундова А.А У зв'язку з необ'єктивним, упередженим розглядом питання відновленням виконавчого провадження. не врахування при його розгляді фактичного стану виконання рішення я спеціально приїхав з м. Миколаєва до м. Києва, щоб на особистому прийомі просити Голову ДВС України втрутитись в питання передчасного завершення виконавчого провадження та його відновлення. Однак, замість нього особистий прийом здійснювала його перший заступник Ахмундова A.A., і я змушений був передати їй для розгляду скаргу від 08.10.2014 р. на постанову начальника управління ДВС ГУЮ в м. Києві Мазура Ю.С. від 04.09.2014 р. про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 31000975. При цьому, при передачі скарги позивач повідомив Ахмундовій A.A. причини мого звернення на особистий прийом та попросив розглянути скаргу та наведені в ній докази об'єктивно, з обов'язковим з'ясуванням та врахуванням фактичного стану виконання рішення. Однак отримав за підписом першого заступника Голови ДВС України Ахмундової A.A. чергову відписку - лист від 14.11.2014 р. № В-14853/3.1

У відповідності до ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Тому оцінюючи зібрані по даній справі докази суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає, так як ст. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П. передчасно було винесено постанову від 24.12.2013 р. про виконання рішення суду, і тому дана постанова повинна бути скасована, і даний виконавець повинен бути зобов'язаний судом відновити виконавче провадження № 31000975 та провести відповідні дії щодо виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011 р.

На підставі викладеного та керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, ст. 2, 5, 7, 25, 31 ст. 47, 76, 82 Закону України „Про виконавче провадження", суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 24.12.2013 р. винесену ст. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П. про закінчення виконавчого провадження № 31000975.

Зобов'язати ст. державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П. відновити виконавче провадження № 31000975 для виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011 р.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.А. Васалатій