Справа № 826/10897/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 грудня 2014 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 18 липня 2014 року №, №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що під час перевірки первинні документи згідно правочинів між позивачем та Адвокатським об'єднанням «Арцінгер», Компанією «Телко ОЮ» (Фінляндія), які дають можливість підтвердити факт отримання послуг, не надані. Крім того, під час перевірки була відсутня податкова накладна №55 від 26 вересня 2013 року, а тому зазначена сума ПДВ не може включатись до складу податкового кредиту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 15 травня 2014 року по 12 червня 2014 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Телко Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт від 04 липня 2014 року №1220/26-59/2201/32856918, в якому встановлено порушення позивачем п.138.1, п.138.2, пп.138.10.2, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 141067,00 грн., у тому числі за 2012 рік - 12170,00 грн., за 2013 рік - 128896,00 грн.; порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 188303,00 грн., в тому числі за квітень 2013 року - 25556,00 грн., травень 2013 року - 210,00 грн., червень 2013 року - 24742,00 грн., липень 2013 року - 49851,00 грн., жовтень 2013 року - 76670,00 грн., грудень 2013 року - 11274,00 грн.; порушення ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: несвоєчасне надходження валютних коштів ТОВ «Телко Україна»на суму 222000,00 рос. руб (еквів. 75213,60 грн.) від ТОВ «Народний пластик» (РФ) за контрактом від 05 березня 2013 року №05032013, та несвоєчасне повернення валютних коштів ТОВ «Телко Україна» на суму 668791,24 євро (еквів. 8835601,71 грн.) від компанії «Aspokem OY» (Фінляндія) за контрактом від 06 липня 2004 року №02.

На підставі акту перевірки №1220/26-59/2201/32856918 від 04 липня 2014 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 18 липня 2014 року №, згідно якого за порушення п.138.1, п.138.2, пп.138.10.2, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 211601,00 грн., у тому числі 141067,00 грн. за основним платежем та 70534,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій; №, згідно якого за порушення п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 282455,00 грн., у тому числі 188303,00 грн. за основним платежем та 94152,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є неправомірними та підлягають скасуванню, всі надані первинні документи містять усі обов'язкові реквізити, матеріалами справи підтверджується надання послуг та використання їх у господарській діяльності позивача, а тому останній правомірно включив відповідні суми до складу податкового кредиту та валових витрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Згідно ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

В силу пп.138.10.2 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються: адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, серед іншого, винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, серед іншого, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

В силу п.201.10 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В силу п.190.2 ст.190 Податкового кодексу України для послуг, які постачаються нерезидентами на митній території України, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов'язань. У разі отримання послуг від нерезидентів без їх оплати база оподаткування визначається, виходячи із звичайних цін на такі послуги без урахування податку.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовник) та Адвокатським об'єднанням «Арцінгер» (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг №1227/03 від 19 грудня 2012 року, відповідно до умов якого замовник доручає виконавцю, а виконавець зобов'язується надати замовнику юридичні послуги, за винагороду та за умови відшкодування витрат виконавця, в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором та додатками до нього. Виконавець надаватиме замовнику наступні послуги, включаючи (але не обмежуючись): надання усних та письмових консультацій з будь-яких юридичних питань, підготовка меморандумів та юридичних висновків; підготовка проектів договорів, контрактів, установчих документів, позовних та інших заяв, скарг, клопотань та інших документів правового характеру, правове забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної діяльності замовника; представництво замовника в судах, третейських та арбітражних судах та установах, державних органах та органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами; захист прав і законних інтересів замовника та надання йому необхідної юридичної допомоги при провадженні у кримінальних справах (п.2.1). За дорученням замовника, виконавець може надати також інші узгоджені сторонами послуги, надання яких та оплата буде здійснюватись згідно умов цього договору, якщо сторони не узгодять інше (п.2.2). Конкретні умови надання послуг, в тому числі конкретні предмет та обсяг послуг, та/або спеціальні умови оплати послуг, будуть вказані у належним чином підписаних сторонами додатках до цього договору (п.2.3). Згідно п.4.1 даного договору до рахунків за надання послуг, що направляються виконавцем замовнику, має додаватись звіт, в якому зазначається дата надання послуг, ім'я працівника, який надавав послуги, описання кожної послуги, кількість часу, що був затрачений на надання послуг кожним відповідним працівником виконавця, погодинна ставка кожного працівника виконавця, який надавав послуги, сума витрат виконавця, що виникли у зв'язку з наданням послуг та зазначення виду витрат.

Крім того, на виконання умов названого договору сторонами 19 грудня 2012 року підписано додаткові угоди №1 та №2, 06 березня 2013 року - додаткова угода №3, 18 березня 2013 року - додаткова угода №4 та 06 червня 2013 року - додаткова угода №5.

Позивачем для підтвердження факту виконання господарських зобов'язань за договором надано рахунки-фактури №1227/13-1 від 01 лютого 2013 року, №1227/11-1 від 01 лютого 2013 року, №1227/14-1 від 01 квітня 2013 року, №1227/12-1 від 01 квітня 2013 року, №1227/17-1 від 22 квітня 2013 року, №1227/19-2 від 03 червня 2013 року, №1227/18-1 від 26 червня 2013 року, №1227/10-2 від 01 липня 2013 року, №1227/14-3 від 01 листопада 2013 року, №1227/20-3 від 01 листопада 2013 року; акти про надання юридичних послуг, до яких додано деталізацію суми по рахунку, від 20 лютого 2013 року, від 21 лютого 2013 року, від 25 квітня 2013 року, від 07 травня 2013 року, від 03 червня 2013 року, від 01 липня 2013 року, від 01 липня 2013 року, від 12 липня 2013 року, від 11 грудня 2013 року, від 11 грудня 2013 року; податкові накладні №39 від 20 лютого 2013 року, №45 від 21 лютого 2013 року, №69 від 25 квітня 2013 року, №4 від 07 травня 2013 року, №1 від 03 червня 2013 року, №5 від 01 липня 2013 року, №4 від 01 липня 2013 року, №27 від 12 липня 2013 року, №25 від 11 грудня 2013 року, №26 від 11 грудня 2013 року; банківські виписки на підтвердження проведення перерахунку коштів за надані послуги.

Між позивачем (замовник) та Компанією «Телко ОЮ» (виконавець) укладено договір надання послуг №06-UA, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику, а замовник зобов'язується оплатити виконавцю консультаційні послуги, а також інші послуги, які надаються замовнику по його вимозі згідно з переліком, наведеним у п.2 договору (п.4.1). Вартість послуг виконавця включає в себе суму винагороди за надані послуги. Сума винагороди виконавця за послуги, зазначені у п.2.1, визначається в євро в розмірі, зазначеному в рахунках та актах виконаних робіт та перераховується в євро на рахунок виконавця (п.5.1). Замовник отримує акт приймання з описом послуг, наданих виконавцем, разом з рахунком за надані послуги (п.5.2).

Позивачем для підтвердження факту виконання господарських зобов'язань за договором надано акти виконаних робіт №04 від 31 грудня 2012 року, №05 від 30 березня 2013 року, №06 від 30 червня 2013 року, №07 від 30 вересня 2013 року, №08 від 31 грудня 2013 року; до актів виконаних робіт складені звіти, в яких на підтвердження надання послуг по організації та супроводженню зовнішньоекономічної діяльності замовника наведені переліки договорів імпортних поставок, переговорів співробітників компанії з іноземними компаніями; податкові накладні №451 від 29 березня 2013 року, №453 від 30 червня 2013 року, №570 від 30 вересня 2013 року.

Крім того, позивачем до суду на підтвердження реального виконання вищезазначених договорів надано копії документів, складені виконавцями на виконання своїх обов'язків по договорам, а також надано штатні розклади, прізвища працівників та документи, що підтверджують їх кваліфікацію та займані посади, які були задіяні під час вчинення дій на виконання договорів, укладених з ТОВ «Телко Україна».

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Арсенал Групп» (постачальник) укладено договір поставки №180213 від 18 лютого 2013 року, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю стабілізатори, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар. Номенклатура, кількість та ціна за одиницю товару, що належить поставити за даним договором, вказуються у видаткових накладних в момент поставки товару, є невід'ємною частиною даного договору.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано видаткову накладну №2609-1 від 26 вересня 2013 року, податкову накладну №55 від 26 вересня 2013 року, товарно-транспортну накладну від 26 вересня 2013 року, банківську виписку на підтвердження оплати за поставлений товар.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Надані позивачем первинні бухгалтерські документи відповідають вимогам ст.9 вищенаведеного Закону.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та валових витрат. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не подано безумовних та достовірних доказів здійснення позивачем та його контрагентами узгоджених дій, спрямованих на створення штучних умов для отримання незаконної податкової вигоди.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження факту укладення між позивачем і його контрагентами безтоварних правочинів або господарських зобов'язань, які б було вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані суду будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб вищезазначених контрагентів позивача.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо неведення господарської діяльності контрагентами позивача та відсутності реального здійснення договорів, укладених між Адвокатським об'єднанням «Арцінгер», Компанією «Телко ОЮ» та позивачем, наявності наміру у сторін щодо уникнення або зменшення оподаткування фінансових результатів виконання господарських операцій, укладання правочину з порушенням компетенції.

Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (п.85.4 ст. 85 ПК України).

В силу п.85.6 ст.85 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно п.85.7 ст.85 Податкового кодексу України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Враховуючи, що посадовими особами відповідача, які проводили планову виїзну перевірку позивача, на виконання вищенаведених положень законодавства, не було складено жодного документа з вимогою надати податкову накладну №55 від 26 вересня 2013 року, після виявлення її відсутності не було відібрано пояснень посадових осіб платника податків щодо встановленого порушення, натомість, відповідна податкова накладна була включена позивачем до реєстру отриманих податкових накладних, факт її надання позивачу також підтверджено ТОВ «Арсенал Групп», а копія зазначеної податкової накладної №55 від 26 вересня 2013 року наявна в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо недоведення відповідачем факту відсутності у позивача під час проведення перевірки податкової накладної №55 та правомірність включення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 64768,00 грн.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства до складу податкового кредиту включено суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, отриманих позивачем від платників податку - АО «Арцінгер», Компанії «Телко ОЮ», ТОВ «Арсенал Групп», на підставі первинних документів сформовано валові витрати, встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності наданих послуг та проведення оплати за них, використання наданих послуг у господарській діяльності позивача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 18 липня 2014 року №, №, які є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 лютого 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.