Справа № 127/25985/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/25985/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є. М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2014 року позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови в зарахуванні до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії суми заробітної плати (доходу) отримані позивачем у період роботи з 01.04.2003 року по 30.09.2006 року в товаристві з обмеженою відповідальністю фірма «Уренгойгаздорстройматериалы» Російської Федерації Тюменської області м. Новий Уренгой відповідно до договорів підряду № 34 від 04.04.2003року, № 28 від 01.01.2004 року, №30 від 01.01.2005 року, № 29 від 01.01.2006 року; зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії суми заробітної плати (доходу) отримані позивачем у період роботи з 01.04.2003 року по 30.09.2006 року в товаристві з обмеженою відповідальністю фірма «Уренгойгаздорстройматериалы» Російської Федерації Тюменської області м. Новий Уренгой відповідно до договорів підряду № 34 від 04.04.2003року, № 28 від 01.01.2004 року, №30 від 01.01.2005 року, № 29 від 01.01.2006 року з дня звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 07.10.2014 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач отримує пенсію за віком і перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці області з 09.08.2014 року.

07 жовтня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що відповідачем не врахована заробітна плата за період роботи з 01.04.2003 року по 30.09.2006 року.

Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці листом від 28.10.2014 року № 232/М-1 відмовило позивачу у вказаному перерахунку.

Не погодившись із вищезазначеною відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що подані до управління ПФ України у м. Вінниці позивачем документи є достатніми не лише для зарахування відповідних років роботи до трудового стажу, а й для зарахування отримуваної за відповідну роботу заробітної плати до доходу для обчислення пенсії. А щодо доводів відповідача про відсутність довідки належного зразка, суд виходив з того, що позивач отримував довідки звільняючись з роботи, ще у 2007 році. І наведені довідки містять всю необхідну інформацію, а на даний час, позивач об'єктивно позбавлений можливості отримати довідку відповідного зразка, на яку посилається у своїй відмові відповідач, у зв'язку з ліквідацією ТОВ фірми «Уренгойгаздорстройматериалы».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, зобов'язання за якою взяли на себе дев'ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація.

Статтями 5 та 6 цієї Угоди визначено, що Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. Призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Згідно ст. 1 цієї Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ч. 1 ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Для обчислення пенсії позивачем надано наступні докази:

Лист управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Уренгой Ямало-Ненецкого автономного округу від 22 квітня 2014 року №6046-112 повідомлено, що витребувати довідку про заробітну плату позивача за період роботи на ТОВ фірми «Уренгойгаздорстройматериалы» з 01.04.2000р. по 30.09.2006 р. не має можливості, у зв'язку ліквідацією підприємства. За усною довідкою спеціалістів відділу архіву адміністрації м. Уренгой документи на зберігання не передавались.

Вищевказане також підтверджується листом Відділу по справам архіву адміністрації м. Уренгой від 29.11.2013 року №1204-02/3792, яким Відповідача повідомлено, що документи по особовому складу ТОВ фірми «Уренгойгаздорстройматериалы» на зберігання не передавались.

Договір підряду № 34 від 04.04.2003 року, строк виконання робіт з 01.04.2003 року по 31.12.2003 року, договір підряду №29 від 01.01.2006 року, строк виконання робіт з 01.01.2006 року по 30.09.2006 року, договір підряду № 30 від 01.01.2005 року, строк виконання робіт з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року, договір підряду № 28 від 01.01.2004 року, строк виконання робіт з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року.(а. с 11-14).

Довідки про доходи фізичної особи 2003-2006 року (а. с.15-18).

Окрім того, згідно з «Извещением о состоянии индивидуального лицевого счета (ИЛС) застрахованого лица в Пенсионном фонде Российской Федерации (по состоянию на 1 января 2005 года)» (мовою оригіналу) сума страхових внесків, сплачених застрахованою особою позивачем в Пенсійний фонд Російської Федерації за 2004 рік становить 3875,49 руб.

До матеріалів справи долучено також лист УПФР (ДУ) в м. Новий Уренгой від 16 грудня 2014 року №18264 до якого приєднано виписку з індивідуального особового рахунку з якої також вбачається відрахування ТОВ фірма «Уренгойгаздорстройматериалы» страхових внесків із заробітної плати отримуваної позивачем за 2003-2006 роки.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини не залежать від відповідача та не можуть ставитися у залежність для отримання позивачем пенсії у належному розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних спорах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язкок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.