Справа № К/9991/74962/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/9991/74962/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,
за участі представника ОСОБА_1 Стратія М.В.,
розглянувши у касаційному порядку у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення неправомірним за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року
в с т а н о в и л а :
У березні 2011 року ОСОБА_1 в Чернівецькому окружному адміністративному суді пред`явив позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення неправомірним.
Просив визнати рішення комісії при Чернівецькому обласному військовому комісаріаті від 31 січня 2011 року про відмову у наданні йому статусу учасника бойових дій неправомірними, зобов`язати Комісію надати йому статус учасника бойових дій на території Чехословаччини у період з 09 грудня 1968 року по 01 січня 1969 року та видати посвідчення встановленого зразка.
Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено.
Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року скасовано.
Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постановлене у справі рішення суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нову постанову.
Вважає, що рішення апеляційним судом постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 листопада 1968 року Вижницьким районним військовим комісаріатом Чернівецької області

ОСОБА_1 призвано на строкову військову службу. 15 листопада 1968 року він прибув у військову частину НОМЕР_1 на території Прикарпатського військового округу, де знаходився до 18 листопада 1968 року. Згодом він був переведений до військової частини (польова пошта) НОМЕР_2 , яка дислокувалася у селищі Клаштерець над Орлицей у Чехословаччині (колишній Чехословацькій Радянській Соціалістичній Республіці). У вказаній військовій частині 09 грудня 1968 року ОСОБА_1 прийняв військову присягу і продовжував проходити військову службу у мінометній батареї військової частини (польова пошта) НОМЕР_2 , яка дислокувалась на території Чехословаччини.
У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Путильсько-Вижницького об`єднаного районного військового комісаріату Чернівецької області із заявою з додатком документів про надання йому статусу учасника бойових дій, яке було направлене для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 січня 2011 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій через відсутність архівних даних про особисту участь заявника або військової частини в бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ.
Відповідно до статті 5 Закону України від 22 жовтня 1993 року Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи, які брали участь у бойових діях на території інших країн, - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де у цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 затверджено Перелік держав і переодів бойових дій на їх території.
До вказаного Переліку включено й Чехословаччину з періодом бойових дій з 20 серпня 1968 року по 01 січня 1969 року.
Зважаючи на відсутність у справі доказів про те, що сам позивач та військова частина, в якій він проходив військову службу, у період військового конфлікту в Чехословаччині, який визначений у Переліку держав і переодів бойових дій, безпосередньо брали участь у бойових діях чи у забезпечені бойової діяльності військ, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про правомірність дій комісії Військового комісаріату щодо відмови надати позивачу статус учасника бойових дій.
Судове рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим.
Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що апеляційним судом неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, підстав для його скасування чи зміни немає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення неправомірним без зміни.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.
Мороз Л.Л.
Швед Е.Ю.