Справа № 2а-168/08
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-168/08 Головуючий у 1-й інстанції: Кашперецька Т.Ц.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В. О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2008 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії неправомірними та зобов'язати відповідача виплатити щомісячну допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за періоди 2005, 2006, 2007 роки, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату, за виключенням суми фактично проведених виплат.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2008 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області провести ОСОБА_2 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в розмірі, кратному до мінімальної заробітної плати на момент виплати щорічної допомоги;

- в іншій частині позову - відмовлено.

На вказану постанову відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії н Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи (а. с. 6, 15).

У 2007 році позивач звертався із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення за періоди 2003-2007 роки розмірі відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За результатами розгляду зазначеної заяви, у серпні 2007 року відповідач відмовив ОСОБА_2 у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, так як виплата вказаної допомоги здійснюються відповідно до вимог законодавства України, з врахуванням відповідних постанов Кабінету Міністрів України (а. с. 7, 8).

При ухваленні постанови, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про перерахунок допомоги за 2005 -2007 роки подана до відповідача в липні 2007 року, тобто після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп, а тому позовна вимога про зобов'язання відповідача провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Дійсно, статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах, зокрема, інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат.

В порушення наведеної норми відповідач виплачував щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, тобто у меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими зупинена дія ч. 3 та ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у частині визначення розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення.

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Отже, з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, а саме: у 2007 році - з 09.07.2007 року, відповідач мав керуватися саме положенням ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачається, що зазначена допомога позивачу у 2007 році була виплачена у травні 2007 року у розмірі 120, 00 грн (а. с. 15 - зворотна сторінка аркуша).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені вимоги законодавства, колегія суддів вважає правомірними дії відповідача, що полягали у виплаті позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік у травні 2007 року у розмірі, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував вказаних вимог законодавства та дійшов помилкового висновку про задоволення позову за 2007 рік.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дії та зобов'язання відповідача провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог за 2005 рік, оскільки позивач не надав до суду доказів про наявність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а також з підстав передбачених ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції чинні на момент звернення).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про визнання протиправними дій та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік у розмірі згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як п. 37 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дія ч. 4 ст. 48 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2006 рік зупинена в частині виплати компенсацій і допомог в розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 202 КАС України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанову в частині задоволення позовних вимог за 2007 рік - необхідно скасувати та ухвалити нову постанову, якою у цій частині адміністративного позову - відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області - задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2008 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - скасувати та ухвалити у цій частині нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

В решті постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2008 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.