Справа № 808/8195/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року 12:35Справа № 808/8195/14 ДО/808/1105/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чернової Ж.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Батигіна О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м.Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ»

до відповідача1: Донецької митниці ДФС

до відповідача2: Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмови, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Донецької митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними рішення Східної митниці Міндоходів від 26.06.2014 про коригувань митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003197 від 18.06.2014), №700000002/2014/000058/1 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003198 від 18.06.2014), №700000002/2014/000059/1 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003200 від 18.06.2014) і скасувати їх повністю;

2) визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.06.2014 №700000002/2014/00098 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003197 від 18.06.2014), №700000002/2014/00099 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003198 від 18.06.2014) №700000002/2014/00100 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003200 від 18.06.2014);

3) зобов'язати Відповідача-2 повернути надмірно перераховані до Держбюджету України суми фінансової гарантії, за якими позивачем було сплачено податок на додану вартість в загальній сумі 153116,34 гривень та мито в загальній сумі 46726,32 гривень, всього 199842,66 гривень.

У позові позивач зазначив, що за результатами опрацювання митним органом документів, наданих ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, відповідачем-1, який є правонаступником прав і обов'язків Східної митниці Міндоходів 25.06.2014 прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003197 від 18.06.2014), №700000002/2014/000058/1 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003198 від 18.06.2014), №700000002/2014/000059/1 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003200 від 18.06.2014). Крім того, відповідачем-1 25.06.2014 прийняті Картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00098 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003197 від 18.06.2014), №700000002/2014/00099 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003198 від 18.06.2014) №700000002/2014/00100 (у відношенні митної декларації №700200000/2014/003200 від 18.06.2014). Позивач вважає, що вказані рішення, картки прийняті відповідачем-1 незаконно, необґрунтовано, оскільки декларантом (брокером ТОВ «Укрсервіс» ОСОБА_1) подано до митного органу всі витребувані документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, що імпортувалися. Крім того, позивачем у повному обсязі сплачено фінансову гарантію для випуску товару у вільний обіг, через що виникла переплата податку на додану вартість та ввізного мита, які, як вважає позивач, повинен повернути відповідач-2.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачі, повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули. Правової позиції по справі, заперечення до суду не направили.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

І.Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За умовами Контракту №AGLG_01, укладеного 07.03.2014 позивачем з Компанією GOLDEN GAIN INC.LTD, КНР (як продавцем), Додатку №1 від 07.03.2014 до нього, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» придбано товар, постачання якого здійснюється на умовах CFR порт Одеса/Іллічівськ/Південий у відповідності до Інкотермс 2010: L-Лізін моногидрохлорид 98,5% кормовий у вигляді порошку за ціною 125820 доларів США; Л-Треонін 98,5% у вигляді порошку за ціною 69400 доларів США. У п.4 Додатку до Контракту №AGLG_01 від 07.03.2014 вже зазначено, що продавець постачає покупцю товар, зазначений у цьому додатку до Контракту на умовах CIF порт Одеса, Україна.

У п.2.2 Контракту №AGLG_01 від 07.03.2014 зазначено, що до ціни товару і загальну вартість Контракту входять: вантажні роботи, пакування та маркування товару, транспортування до місця постачання товару, вартість покриття ризиків до моменту постачання товару, анотацій до товару з призначеннями до використання.

1.Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним Контрактом товару декларантом до митниці подана митна декларація №700200000/2014/003197 від 18.06.2014 (форма МД-2), яку прийнято до митного оформлення та додатки Форма МД-6 (доповнення) до неї. Сторонами не надано до суду МД №700200000/2014/003197 від 18.06.2014.

Як зазначено у Рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.06.2014 №700000002/2014/000057/1 при митному оформленні товар задекларований у МД №700200000/2014/003197 від 18.06.2014 як: «1.ЛІЗИН: L-ЛІЗИН МОНОГІДРОХЛОРИД 98.5% КОРМОВИЙ (L-Lysine HCL)….».

Відповідно до наданої до суду позивачем ДМВ заявлена митна вартість товару: 41940 доларів США, що становить 493233,02 грн.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1 від 25.06.2014 зазначений перелік наданих декларантом документів. Порівняти його з додатком (Форма МД-6) МД №700200000/2014/003197 від 18.06.2014 неможливо внаслідок ненадання його сторонами.

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте 25.06.2014 Східною митницею Міндоходів за №700000002/2014/000057/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00098 від 25.06.2014.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1 від 25.06.2014 зазначено, що: у органу доходів і зборів наявна необхідна для застосування резервного методу відповідно до ст.64 Митного кодексу України; джерело інформації: МД №100250001/2014/013024 від 27.05.2014, розрахунок: 1,79 доларів США/кг.

Також, у Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1 від 25.06.2014, зокрема, зазначено: «…за результатами опрацювання документів, поданих разом із митною декларацією №700200000/2014/003197 від 18.06.2014 встановлено розбіжності: відповідно до п.2 Додатку №1 від 07.03.2014 до зовнішньоекономічного контракту №AGLG_01 від 07.03.2014 оплата за товар здійснюється у 2 етапи: 1-й етап: 30% вартості партії товару, сплачуються покупцем продавцю, у якості авансового платежу не пізніше 3-х днів до відвантаження товару зі складу виробника. 2-й етап: покупець здійснює завершальний розрахунок за кожну поставлену партію товару у розмірі 70% від фактичної вартості кожної поставленої партії товару, протягом 2-х банківських днів проти коносаменту на відповідну партію товару. Надані до митного оформлення платіжні доручення від 11.04.2014 №1083 (на суму 12582,0 дол.США), від 15.04.2014 №1085 (на суму 10410,0 дол.США), від 17.04.2014 №1089 (на суму 12582,0 дол.США) та від 13.05.2014 №1103 (на суму 83006,0 дол.США) не можливо ідентифікувати за яку саме партію товару здійснювався переказ грошей. Отже, в наданих платіжних дорученнях в призначені платежу є посилання на інвойси від 27.03.2014 №№VIV25, VIV25/1 та від 11.04.2014 №VIV26, які не подавались до митного оформлення в якості додаткових документів, відповідно до ст.53 Митного кодексу України, тому вони не можуть слугувати належними документами, що підтверджують оплату за оцінюваний товар. А також, зазначений у платіжних дорученнях код банку бенефіціару COMMCN3XOBU є відмінним від коду зазначеного у п.12 контракту №AGLG_01 від 07.03.2014, а саме - COMMCN3XOBUADD. Шляхом математичних розрахунків можна припустити, що до першого етапу оплати за партію товару (30%), стосуються платіжні доручення від 11.04.2014 №1083 (на суму 12582,0 дол.США) або від 17.04.2014 №1089 на суму 12582,0 дол.США). Відповідно до умов контракту, сума оплати на другому етапі (70%) повинна складати 29358,0 дол.США, та повинна бути сплачена протягом 2-х банківських днів проти коносаменту від 23.04.14 №TSHR013297, однак датою платіжного доручення є 13.05.2014 №1103, а сума значно вища, та складає 83006,0 дол.США. Разом з цим, в митній декларації країни відправлення не простежується умови поставки товару, а також зазначений номер коносаменту TSHR013297A є відмінним від наданого до митного оформлення TSHR013297. […] Джерело інформації, яким скористувався орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості - митна декларація від 27.05.2014 №100250001/2014/013024. За умови надання, згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України документів, а саме: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; - виписку з бухгалтерської документації (оборотно-сальдові відомості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» або виписку з журналу-ордеру по рахунку 632); - за власним бажанням декларанта додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару; а також спростування розбіжностей наявних в наданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, митну вартість може бути визнано. У органу доходів та зборів відсутня інформація про вартість оформлених ідентичних товарів відповідно до вимог ст.59 Митного кодексу України. Отже, застосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до ст.59 Митного кодексу України не є можливим. У органу доходів та зборів відсутня інформація про вартість оформлених подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.60 Митного кодексу України. Отже, застосування методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.60 Митного кодексу України не є можливим, у органу доходів та зборів відсутня інформація необхідна для застосування метода визначення митної вартості на основі віднімання вартості відповідно до ст.62 Митного кодексу України, тому застосування методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості відповідно до ст.62 Митного кодексу України не є можливим. Та відсутня інформація необхідна для застосування метода визначення митної вартості на основі додавання вартості відповідно до ст.63 Митного кодексу України, тому застосування методу визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) відповідно до ст.63 Митного кодексу України не є можливим. …».

Відповідачем-1 не надано до суду жодного допустимого доказу на підтвердження фактів, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1 від 25.06.2014.

2.Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним контрактом товару декларантом до митниці подана митна декларація №700200000/2014/003198 від 18.06.2014 (форма МД-2), яку прийнято до митного оформлення та додатки Форма МД-6 (доповнення) до неї. Сторонами не надано до суду МД №700200000/2014/003198 від 18.06.2014.

Як зазначено у Рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.06.2014 №700000002/2014/000058/1 при митному оформленні товар задекларований у МД №700200000/2014/003198 від 18.06.2014 як: «1.АМІНОКИСЛОТА ЯКА МІСТИТЬ ОКРІМ КАРБОКСИЛЬНОЇ ТА АМІНОГРУПИ ГІДРОКСИЛЬНУ ГРУПУ: L-TPEOHIH 98,5% КОРМОВИЙ ….».

Відповідно до наданої до суду позивачем ДМВ заявлена митна вартість товару: 34700 доларів США, що становить 408087,41 грн.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000058/1 від 25.06.2014 зазначений перелік наданих декларантом документів. Порівняти його з додатком (Форма МД-6) МД №700200000/2014/003198 від 18.06.2014 неможливо внаслідок ненадання його сторонами.

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте 25.06.2014 Східною митницею Міндоходів за №700000002/2014/000058/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00099 від 25.06.2014.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000058/1 від 25.06.2014 зокрема, зазначено, що: «… За результатами опрацювання документів, поданих разом із митною декларацією від 18.06.2014 №700200000/2014/003198 встановлено розбіжності: відповідно до п.2 Додатку №1 від 07.03.2014 до зовнішньоекономічного контракту №AGLG_01 від 07.03.2014 оплата за товар здійснюється у 2 етапи: 1-й етап: 30% вартості партії Товару, сплачуються Покупцем Продавцю, у якості авансового платежу не пізніше 3-х днів до «вантаження Товару зі складу Виробника. 2-й етап: Покупець здійснює завершальний розрахунок за кожну поставлену партію Товару у розмірі 70% від фактичної вартості кожної поставленої партії Товару, протягом 2-х банківських днів проти індосаменту на відповідну партію Товару. Надані до митного оформлення платіжні доручення від 11.04.2014 №1083 (на суму 12582,0 дол.США), від 15.04.2014 №1085 (на суму 10410,0 дол.США), від 17.04.2014 №1089 (на суму 12582,0 дол.США) та від 13.05.2014 №1103 (на суму 83006,0 дол.США) не можливо ідентифікувати за яку саме партію Товару здійснювався переказ грошей. Отже, в наданих платіжних дорученнях в призначені платежу є посилання на інвойси від 27.03.2014 №№VIV25, VIV25/1 та від 11.04.2014 №VIV26, які не подавались до митного оформлення в якості додаткових документів, відповідно до ст.53 Митного кодексу України, тому вони не можуть слугувати належними документами, що підтверджують оплату за оцінюваний товар. А також, зазначений у платіжних дорученнях код банку бенефіціару COMMCN3XOBU є відмінним від коду зазначеного у п.12 контракту №AGLG_01 від 07.03.2014, а саме COMMCN3XOBUADD. Шляхом математичних розрахунків можна припустити, що до першого етапу оплати за партію товару (30%), стосується платіжне доручення від 15.04.2014 №1085 (на суму 10410,0 дол.США. Відповідно до умов контракту, сума оплати на другому етапі (70%) повинна складати 24290,0 дол.США, та повинна бути сплачена протягом 2-х банківських днів проти коносаменту від 23.04.14 №TSHR013297, однак датою платіжного доручення є 13.05.2014 №1103 а сума значно вища, та складає 83006,0 дол.США. Разом з цим, в митній декларації країни відправлення не простежується умови поставки товару. […] Джерело інформації, яким скористувався орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості - митна декларація від 10.06.2014 №902040002/2014/420768. За умови надання, згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України документів, а саме: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; - виписку з бухгалтерської документації (оборотно-сальдові відомості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» або виписку з журналу-ордеру по рахунку 632); - за власним бажанням декларанта додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару; а також спростування розбіжностей наявних в наданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, митну вартість може бути визнано. У органу доходів та зборів відсутня інформація про вартість оформлених ідентичних товарів відповідно до вимог ст.59 Митного кодексу України. Отже, застосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до ст.59 Митного кодексу України не є можливим. У органу доходів та зборів відсутня інформація про вартість оформлених подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.60 Митного кодексу України. Отже, застосування методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.60 Митного кодексу України не є можливим, у органу доходів та зборів відсутня інформація необхідна для застосування метода визначення митної вартості на основі віднімання вартості відповідно до ст.62 Митного кодексу України, тому застосування методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості відповідно до ст.62 Митного кодексу України не є можливим. Та відсутня інформація необхідна для застосування метода визначення митної вартості на основі додавання вартості відповідно до ст.63 Митного кодексу України, тому застосування методу визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) відповідно до ст.63 Митного кодексу України не є можливим. У органу доходів та зборів наявна інформація необхідна для застосування резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Джерело інформації: митна декларація від 10.06.2014 №902040002/2014/420768. Розрахунок: 2,51 дол.США/кг …».

Відповідачем-1 не надано до суду жодного допустимого доказу на підтвердження фактів, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000058/1 від 25.06.2014.

3.Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним Контрактом товару декларантом до митниці подана митна декларація №700200000/2014/003200 від 18.06.2014 (форма МД-2), яку прийнято до митного оформлення та додатки Форма МД-6 (доповнення) до неї. Сторонами не надано до суду МД №700200000/2014/003200 від 18.06.2014.

Як зазначено у Рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.06.2014 №700000002/2014/000059/1 при митному оформленні товар задекларований у МД №700200000/2014/003200 від 18.06.2014 як: «1.ЛІЗИН: L-ЛІЗИН МОНОГІДРОХЛОРИД 98.5% КОРМОВИЙ (L-Lysine HCL Feed Grade)….».

Відповідно до наданої до суду позивачем ДМВ заявлена митна вартість товару: 41940 доларів США, що становить 493233,02 грн.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000059/1 від 25.06.2014 зазначений перелік наданих декларантом документів. Порівняти його з додатком Форма МД-6 МД №700200000/2014/003200 від 18.06.2014 неможливо внаслідок ненадання його сторонами.

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте 25.06.2014 Східною митницею Міндоходів за №700000002/2014/000059/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00100 від 25.06.2014.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000059/1 від 25.06.2014 зазначено, що: «…За результатами опрацювання документів, поданих разом із митною декларацією від 18.06.2014 №700200000/2014/003200 встановлено розбіжності: відповідно до п.2 Додатку №1 від 07.03.2014 до зовнішньоекономічного контракту №AGLG_01 від 07.03.2014 оплата за товар здійснюється у 2 етапи: 1-й етап: 30% вартості партії Товару, сплачуються Покупцем Продавцю, у якості авансового платежу не пізніше 3-х днів до завантаження Товару зі складу Виробника. 2-й етап: Покупець здійснює завершальний розрахунок за кожну поставлену партію Товару у розмірі 70% від фактичної вартості кожної поставленої партії Товару, протягом 2-х банківських днів проти коносаменту на відповідну партію Товару. Надані до митного оформлення платіжні доручення від 11.04.2014 №1083 (на суму 12582,0 дол.США), від 15.04.2014 №1085 (на суму 10410,0 дол.США), від 17.04.2014 №1089 (на суму 12582,0 Д0Л.США) та від 13.05.2014 №1103 (на суму 83006,0 дол.США) не можливо ідентифікувати за яку саме партію Товару здійснювався переказ грошей. Отже, в наданих платіжних дорученнях в призначені платежу є посилання на інвойси від 27.03.2014 №№VIV25, VIV25/1 та від 11.04.2014 №VIV26, які не подавались до митного оформлення в якості додаткових документів, відповідно до ст.53 Митного кодексу України, тому вони не можуть слугувати належними документами, що підтверджують оплату за оцінюваний товар. А також, зазначений у платіжних дорученнях код банку бенефіціару COMMCN3XOBU є відмінним від коду зазначеного у п.12 контракту №AGLG_01 від 07.03.2014, а саме COMMCN3XOBUADD. Шляхом математичних розрахунків можна припустити, що до першого етапу оплати за партію Товару (30%), стосуються платіжні доручення від 11.04.2014 №1083 (на суму 12582,0 дол.США) або від 17.04.2014 №1089 /на суму 12582,0 дол.США). Відповідно до умов контракту, сума оплати на другому етапі (70%) повинна складати 29358,0 л.США, та повинна бути сплачена протягом 2-х банківських днів проти коносаменту від 23.04.14 №TSHR013297, однак тою платіжного доручення є 13.05.2014 №1103 а сума значно вища, та складає 83006,0 дол.США. Разом з цим, в митній декларації країни відправлення не простежується умови поставки товару, а також зазначений номер коносаменту 3HR013297А є відмінним від наданого до митного оформлення TSHR013297. […] Джерело інформації, яким скористувався орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю зазначення митної вартості - митна декларація від 27.05.2014 №100250001/2014/013024. За умови надання, згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України документів, а саме: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; - виписку з бухгалтерської документації (оборотно-сальдові відомості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» або виписку з журналу-ордеру по рахунку 632); - за власним бажанням декларанта додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару; а також спростування розбіжностей наявних в наданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, митну вартість може бути визнано. У органу доходів та зборів відсутня інформація про вартість оформлених ідентичних товарів відповідно до вимог ст.59 Митного кодексу України. Отже, застосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до ст.59 Митного кодексу України не є можливим. У органу доходів та зборів відсутня інформація про вартість оформлених подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.60 Митного кодексу України. Отже, застосування методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.60 Митного кодексу України не є можливим, у органу доходів та зборів відсутня інформація необхідна для застосування метода визначення митної вартості на основі віднімання вартості відповідно до ст.62 Митного кодексу України, тому застосування методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості відповідно до ст.62 Митного кодексу України не є можливим. Та відсутня інформація необхідна для застосування метода визначення митної вартості на основі додавання вартості відповідно до ст.63 Митного кодексу України, тому застосування методу визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) відповідно до ст.63 Митного кодексу України не є можливим. У органу доходів та зборів наявна інформація необхідна для застосування резервного методу відповідно до ст.64 Митного кодексу України. Джерело інформації: митна декларація №100250001/2014/013024 від 27.05.2014. Розрахунок: 1,79 дол.США/кг …».

Відповідачем-1 не надано до суду жодного допустимого доказу на підтвердження фактів, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000059/1 від 25.06.2014.

ІІ.В обґрунтування правової позиції по справі Відповідачем-1 не надано до суду джерел інформації, застосованих при прийнятті Рішень про коригування митної вартості товарів: митних декларацій №100250001/2014/013024 від 27.05.2014, №902040002/2014/420768 від 10.06.2014. Не надано Відповідачем-1 і витягів з Спеціалізованого програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України щодо джерел цінової інформації, використаної при прийнятті спірних Рішень про коригування митної вартості.

Позивачем в обґрунтування заявленої митної вартості товарів і обраного методу її визначення надано до суду Інформацію (вих.№2307 від 20.06.2014) Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» в якій міститься цінова інформація щодо імпортованих товарів, яка значно відрізняється від застосованої Відповідачем-1 при прийнятті 25.06.2014 Рішень про коригування митної вартості товарів: №700000002/2014/000057/1, №700000002/2014/000058/1, №700000002/2014/000059/1.

Також позивачем до суду надано виписки з журналу-ордеру по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками», по рахунку 371 «Розрахунки по виданим авансам». Вказані у цих виписках кошти кореспондуються з розрахунковими документами, оформленими у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»: Платіжними дорученнями в іноземній валюті №1083 від 11.04.2014, №1085 від 15.04.2014, №1089 від 17.04.2014, №1103 від 11.04.2014. Суми сплаченої ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» валюти постачальнику співпадають з наданими до суду інвойсами на поставлений товар.

Досліджені судом документи, листування позивача з Відповідачем-1 доводять отримання Східною митницею Міндоходів вищевикладених документів, які містять цінову інформацію щодо імпортованих кормових домішок (L-Lysine HCL Feed Grade, L-Threonine).

Інформацію викладену у вищевикладених джерелах Відповідач-1 до уваги не взяв. Обґрунтованих причин не взяття до уваги цінової інформації Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» (вих.№2307 від 20.06.2014) під час процедури консультацій у Рішеннях про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1, №700000002/2014/000058/1, №700000002/2014/000059/1 від 25.06.2014 та Картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00098, №700000002/2014/00099, №700000002/2014/00100 від 25.06.2014 Відповідач-1 - не навів.

Документально Відповідачем-1 не доведено вплив вказаних у Рішеннях про коригування митної вартості товарів факторів (розбіжностей, тощо) на ціну кормових домішок (L-Lysine HCL Feed Grade, L-Threonine). Висновків/інформації служби з експертного забезпечення митних органів (можливість отримання яких передбачена п.1 розділу VІ «Порядку взаємодії митних органів із Центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експертної роботи при проведенні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів», затвердженого 31.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №654, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2012 за №1071/21383, пп.3 п.4 «Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Міндоходів», затверджену 29.05.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №133) Відповідач-1 до суду - не надав.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

За приписами ч.3 ст.58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідачем-1 документально не доведено, що використані декларантом (ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні, як то передбачено ч.2 ст.58 Митного кодексу України. Звідси, Відповідачем-1 не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості феровольфраму, зазначених у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Документальних доказів виявлення під час митного контролю того, що ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість кормових домішок (L-Lysine HCL Feed Grade, L-Threonine) Відповідач-1 до суду - не надав.

Надаючи правову оцінку прийняттю Відповідачем-1 Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом спору у цій справі суд виходить з наступного.

Згідно з ч.12 ст.264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у п.7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (надалі - «Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданих до суду Картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00098, №700000002/2014/00099, №700000002/2014/00100 від 25.06.2014 зазначені причини відмови аналогічні викладеним у Рішеннях про коригування митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Відповідачем-1 не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару, у зв'язку з чим Відповідач-1 не мав права витребувати додаткові документи.

Отримавши від декларанта письмові пояснення та/або документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, Відповідач-1 з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)), та безпідставність застосування Відповідачем-1 резервного методу, тому саме в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

ІІІ. Стосовно заявленої позивачем позовної вимоги зобов'язати Відповідача-2 повернути надмірно перераховані до Держбюджету України суми фінансової гарантії, за якими позивачем було сплачено податок на додану вартість в загальній сумі 153116,34 грн. та мито в загальній сумі 46726,32 грн., всього 199842,66 грн. суд виходить з наступного.

Як зазначено у пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до приписів ч.1-3 ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п.43.2 ст.43 Податкового кодексу України).

Позивачем не надано до суду жодного доказу витребування від фіскальних органів, які здійснюють адміністрування податку на додану вартість, інформації про наявність/відсутність у ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» податкового боргу з цього податку. Наявність непогашеного податкового боргу, відповідно до приписів п.43.2 ст.43 Податкового кодексу України є суттєвою перешкодою для повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3 ст.43 Податкового кодексу України). Аналогічні вимоги щодо повернення сум грошового зобов'язання передбачені і п.1 Розділу ІІІ «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами», затвердженого 20.07.2007 наказом Державної митної служби України №618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за №1097/14364, у якому, зокрема, зазначено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. (…).

Відповідно до ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Позивачем не надано жодного доказу додержання вищевикладеної процедури повернення коштів: податку на додану вартість у сумі 153116,34 грн. та ввізного мита у сумі 46726,32 грн., подачі відповідної заяви тощо. Доказів відмови Відповідачами-1,2 у здійсненні такого повернення позивачем також не доведено.

Відтак, позовні вимоги позивача про зобов'язання Відповідача-2 повернути надмірно перераховані до Держбюджету України суми фінансової гарантії у сумі 199842,66 грн. (153116,34 грн. - податок на додану вартість та 46726,32 грн. ввізного мита) задоволенню не підлягають, оскільки є формою втручання в дискреційні повноваження митних органів та органів Державного казначейства України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах: від 15.04.2014 у справі №21-29а14, від 12.11.2014 у справі №21-201а14, від 25.11.2014 у справі №21-338а14.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України, ст.19 Конституції України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів №700000002/2014/000057/1, №700000002/2014/000058/1, №700000002/2014/000059/1 від 25.06.2014 та, відповідно, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00098, №700000002/2014/00099, №700000002/2014/00100 від 25.06.2014, прийняті Відповідачем-1 не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.3 ст.94 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача частину судового збору у сумі 399 грн. 69 коп. відповідно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 71, 87, 94, 98, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати Рішення про коригувань митної вартості товарів, прийняті 25.06.2014 Східною митницею Міндоходів: №700000002/2014/000057/1 (за МД №700200000/2014/003197 від 18.06.2014), №700000002/2014/000058/1 (за МД №700200000/2014/003198 від 18.06.2014), №700000002/2014/000059/1 (за МД №700200000/2014/003200 від 18.06.2014).

Визнати протиправними та скасувати Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті 25.06.2014 Східною митницею Міндоходів: №700000002/2014/00098 (за МД №700200000/2014/003197 від 18.06.2014), №700000002/2014/00099 (за МД №700200000/2014/003198 від 18.06.2014) №700000002/2014/00100 (за МД №700200000/2014/003200 від 18.06.2014).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» сплачений судовий збір у сумі 399,69 грн.(триста дев'яносто дев'ять гривень 69 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова