Справа № 826/15978/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
представника позивачаОрендівського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до Державної казначейської служби України, третя особа: Державна виконавча служба України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, третя особа: Державна виконавча служба України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо неперерахування коштів у сумі 210 909,09 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", а також зобов'язати Державну казначейську службу України перерахувати на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" кошти у сумі 210 909,09 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Відповідачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

В судове засідання з'явився представник позивача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представники відповідача та третьої особи до суду не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не заперечуються обставини, що 23 жовтня 2007 року між ПАТ "КБ "Хрещатик" та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір предметом якого є 3х-кімнатна квартира АДРЕСА_1.

21 грудня 2009 року Центральним районним судом м. Сімферополя Автономної Республіки Крим прийнято рішення, за яким суд вирішив стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 462026,67 грн., у зв'язку із невиконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань.

29 липня 2013 року ТОВ "Укрспецторг Групп" в особі Кримської філії в ході примусового виконання судового рішення було реалізовано вказаний предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Переможцем прилюдних торгів стала ОСОБА_7, яка придбала вказану квартиру за 272 800,00 грн., що підтверджується протоколом № 01-0389/і від 29.07.2013 р.

Кошти від реалізації предмета іпотеки до ПАТ "КБ "Хрещатик" не надходили, у зв'язку із чим банком неодноразово направлялися до Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольского міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим листи щодо перерахування коштів від реалізації предмета іпотеки, проте виконавча служба на вказані листи відповіді не надала.

Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року Залізничним відділом державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим було направлено до Головного Управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим платіжне доручення № 9780 про перерахування коштів у сумі 210 909,09 грн. на користь банку.

15 жовтня 2013 року позивач звернувся з листом за № 78/04-1411 до начальника Головного управління Держаної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, в якому просив перерахувати кошти від реалізованого на прилюдних торгах майна на вказаний рахунок, проте Головне Управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим проігнорувало звернення банку.

7 липня 2014 року банк звернувся із заявою про перерахування коштів за № 20/3746 до Державної казначейської служби України як центрального органу виконавчої влади.

Відповідач листом від 17 липня 2014 року за №5-08/5315-16628 повідомив позивача, що протиправні дії Головного Управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим по перерахуванню коштів не відноситься до компетенції Держаної казначейської служби України та адресував заяву позивача до Державної виконавчої служби України.

ДВС України листом від 15.08.2014 р. № 14-0-31-702/3.1 повідомила, що Державна виконавча служба України, в систему відокремлених органів якої входить Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, посилаючись на окупацію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя повідомила, що немає можливості відреагувати на заяву банку за № 20/4031 від 25.07.2014 р.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Згідно з пунктом 12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

За змістом пункту 12.2 цієї Інструкції розрахунки з таких рахунків здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих державними виконавцями сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок органу ДВС.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджено Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011 Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр).

Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Враховуючи ту обставину, що кошти, стягнуті з ОСОБА_7, Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольского міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим перерахував на свій депозитний рахунок, примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, то відповідачем правомірно направлено заяву позивача до Державної виконавчої служби України за належністю для вирішення питання щодо стягнення коштів.

Відповідно до пунктів 12.4, 12.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, в органі ДВС щодо кожного рахунку заводиться книга обліку депозитних сум (далі - книга) (додаток 3) строком на один рік. Ведення книги здійснюється в підсистемі обліку депозитних сум Єдиного реєстру.

Розпорядчим документом начальника органу ДВС визначається особа, відповідальна за ведення книги за кожним рахунком, яка здійснює підготовку розрахункових документів про перерахування коштів, а також ведення необхідних нарядів банківських документів та розпоряджень державних виконавців.

Пунктом 12.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що при надходженні коштів на депозитний рахунок органу ДВС особа, відповідальна за ведення книги, повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу ДВС, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу ДВС на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення.

Після цього не пізніше наступного робочого дня особа, відповідальна за ведення книги, повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

Відповідно до пункту 12.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, після цього не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (додатки 4, 5) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Згідно пунктів 12.4, 12.15, 12.17, 12.18, 12.19, 12.21 Інструкції з організації примусового виконання рішень, копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється особою, відповідальною за ведення книги, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця.

У разі надходження суми, яка не задовольняє вимог усіх стягувачів, а також за необхідності відрахування виконавчого збору, витрат на виконання складається розрахунок, який затверджується начальником органу ДВС та долучається до матеріалів зведеного виконавчого провадження (кошти розподіляються на підставі розрахунку державного виконавця, а перераховуються на підставі розпорядження).

При перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень.

Якщо у стягувача - фізичної особи є рахунок в установі банку, то в платіжному дорученні обов'язково вказується, на який рахунок слід перерахувати кошти.

Платіжне доручення підписується керівником органу ДВС та особою, яка уповноважена на ведення відповідного рахунку органу ДВС.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків визначає Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.

Відповідно до пункту 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією (пункт 1.8).

Згідно пункту 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Пунктом 3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті встановлено, що Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується.

З наведеного слідує, що обов'язок органу казначейської служби на перерахування коштів на рахунок стягувача виникає після отримання платіжного доручення органу виконавчої служби.

Судом першої інстанції встановлено, що Залізничним відділом державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим 11.09.2013 р. платіжне доручення № 9780 на перерахування банку коштів від реалізації предмета іпотеки в сумі 210 909,09 грн. було направлено саме до Головного управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим.

Отже, оскільки грошові кошти було перераховано на рахунки Головного управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, зокрема, платіжне доручення на перерахування коштів від реалізації предмета іпотеки в сумі 210 909,09 грн. було надіслано останньому, у Державної казначейської служби України відсутні підстави для перерахування спірних коштів.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до Державної казначейської служби України, третя особа: Державна виконавча служба України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 23 лютого 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.