Справа № 826/17327/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретарі Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної Н.М., Архіповій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін у справі апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення № 07 від 27 серпня 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

26 лютого 2015 року у судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін шляхом досягнення податкового компромісу відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 51 КАС України, сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 194 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду.

У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 113 КАС України, сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

За клопотанням сторін суд зупиняє провадження у справі на час, необхідний їм для примирення.

У разі примирення сторін суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, у якій фіксуються умови примирення. Умови примирення не повинні суперечити закону або порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

У разі невиконання умов примирення однією із сторін суд за клопотанням іншої сторони поновлює провадження у справі.

Згідно з п. 11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 1 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Згідно з п. 11 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до статті 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у період з 16 червня 2014 року по 14 липня 2014 року на підставі направлень № 1281/26-55-22-07, № 621/26-55-17-02, № 1294/26-55-22-06, № 1290/26-55-22-03, № 1282/26-55-22-07, № 1283/26-55-22-07 від 16 червня 2014 року відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ ВКП «ЕСКО», , з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт № 728/26-55-22-07/22579667 від 04 серпня 2014 року.

Згідно з висновками акту перевірки, встановлено порушення позивачем вимог: п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на прибуток на загальну суму 195 637,00 грн., в тому числі за ІV кв. 2012 року на 85 138,00 грн., за 2013 рік на 110 499,00 грн.

Предметом адміністративного позову є податкове повідомлення-рішення № 07 від 27 серпня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 195 637,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 48 909,00 грн.

Таким чином, до податкового зобов'язання, нарахованого оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, може бути застосована процедура податкового компромісу.

Згідно з п. 8 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Відповідно до п. 2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи наявна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» про застосування податкового компромісу щодо грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 195 637,00 грн. основного платежу та штрафних санкцій у розмірі 48 909,00 грн., отримана відповідачем 10 лютого 2015 року.

16 лютого 2015 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийнято рішення № 10721/10/26-55-22-07 про погодження застосування податкового компромісу за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО».

Згідно з випискою по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» від 19 лютого 2015 року, наявною в матеріалах справи, Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» сплачено 5 відсотків суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 9 782,00 грн.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що умови примирення сторін не суперечать вимогам закону, не порушують чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо сторони досягли примирення.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Враховуючи те, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року є законною та обґрунтованою, а обставина, яка є підставою для закриття провадження у справі, виникла після її ухвалення, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає визнанню нечинною, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 113, 157, 160, 194, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року - визнати нечинною.

Провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «ЕСКО» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.