Справа № 1570/1015/2012
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/1015/2012

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Яковлева Ю.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості Одеської міської ради», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача про визнання нечинною реєстрацію права приватної власності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2012 року позивачі звернулися до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просили: визнати нечинною реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого 30 березня 1992 року в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості Одеської міської ради» (надалі - ОМБТІ) за номером 23568 на сторінці 188, книги №299 на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 13 лютого 1992 року, виданого житлово-комунальним відділом виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів; зобов'язати ОМБТІ скасувати реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

За наслідками розгляду адміністративного позову 22 серпня 2012 року Одеським окружним адміністративним судом ухвалено постанову про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суд першої інстанції визнав нечинною реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого 30.03.1992 р. в ОМБТІ за номером 23568 на сторінці 188, книзі № 229 на підставі свідоцтва про право приватної власності на зазначене домоволодіння від 13.02.1992 р. виданого виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів в частині включення до числа забудов, які належать до цього жилого будинку, а саме - літньої кухні під літерою «И» відображеної в акті Державної приймальної комісії Іллічівського району м. Одеси від 29.12.1991 р., яка збудована за межами земельної ділянки ОСОБА_1, площею 109 кв.м., відображеної у Інвентаризаційних відомостях ОМБТІ та РОН від 26.03.1971 р. та перереєстрованих 31.10.1994 р. на домоволодіння та на земельну ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1; зобов'язав ОМБТІ скасувати реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого 30.03.1992 р. в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості за номером 23568 на сторінці 188, книзі № 229 на підставі свідоцтва про право приватної власності на зазначене домоволодіння від 13.02.1992 р. виданого виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів в частині включення до числа забудов, які належать до цього жилого будинку, а саме - літньої кухні під літерою «И» відображеної в акті Державної приймальної комісії Іллічівського району м. Одеси від 29.12.1991 р., яка збудована за межами земельної ділянки ОСОБА_1, площею 109 кв.м., відображеної у Інвентаризаційних відомостях ОМБТІ та РОН від 26.03.1971 р. та перереєстрованих 31.10.1994 р. на домоволодіння та на земельну ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОМБТІ, посилаючись на діюче на той час законодавство, вказує на неможливість скасування реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 в частині включення до числа забудов, які належать до цього житлового будинку , а саме літньої кухні під літерою «И», оскільки реєстр права власності на нерухоме майно не передбачає внесення часткових змін.

Відповідач просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову позивачам у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Частиною 2 ст. 99 КАС України, передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними, за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що строки впливають на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків. Строки - засіб впорядкування суспільних відносин, без якого неможливо уявити діяльність публічної адміністрації, нормативного акта, якою б юридичною силою він не був наділений.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Згідно ч. 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Причини пропуску строку звернення до суду, зазначені позивачем у позовній заяві не можуть бути визнані судом в якості поважних та об'єктивних.

Так судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2006р по адміністративній справі №2-6347/2006. за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про визнання неправомірним та зобов'язання скасувати рішення виконкому Іллічівської райради народних депутатів м. Одеси від 24 січня 1992 р. № 31 і про визнання частково незаконним свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 13 лютого 1992 р. на ім'я ОСОБА_1, визнано неправомірним рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси від 24 січня 1992 р. № 31 «Про прийняття будинку в експлуатацію», зобов'язано виконавчий комітет Одеської міської ради скасувати рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси від 24 січня 1992 року № 31 «Про прийняття будинку в експлуатацію», визнано незаконним видане 13 лютого 1992 р. на ім'я ОСОБА_1 свідоцтво про право приватної власності на жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - в частині включення до числа забудов, які належать до цього жилого будинку, а саме - літньої кухні під літерою «И» відображеної в акті Державної приймальної комісії Іллічівського району м. Одеси від 29 грудня 1991 р., яка збудована за межами земельної ділянки ОСОБА_1, площею 109 кв.м., відображеної у Інвентаризаційних відомостях ОМБТІ та РОН від 26 березня 1971 р. та перереєстрованих 31 жовтня 1994 р. на домоволодіння та на земельну ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2010 року вказану вище постанову Приморського районного суду м. Одеси залишено без змін.

Таким чином, про реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого 30 березня 1992 року в ОМБТІ за номером 23568 на сторінці 188, книги №299 на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 13 лютого 1992 року, виданого житлово-комунальним відділом виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів позивачі знали ще в 2006 році.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом про визнання нечинним і скасування реєстрацію ОМБТІ права приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 звернулися лише 07 лютого 2012 року. Будь-яких поважних причин, за яких позивачі не могли скористатися своїм правом на звернення до суду, ними не наведено.

Оскільки, позивачами не зазначено обґрунтованих підстав та не надано належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та законних інтересів, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.

Сама по собі, обставина довготривалості спору між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не може спростувати факту пропуску ними встановленого законом процесуального строку.

Право на звернення до суду не може заперечувати законодавчо визначених строків звернення до суду, як і встановлені законодавством процесуальні строки, не виключають права особи на захист своїх прав у суді.

Керуючись: ст. ст.99, 100, 155, 185, 195, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості Одеської міської ради», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача про визнання нечинною реєстрацію права приватної власності та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: