Справа № 206/1144/12, 2а/0206/58/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/50861/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у касаційному порядку у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Замостянського районного відділу Вінницького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області (далі - Замостянський РВ Вінницького МУ ГУМВС України у Вінницькій області), начальника Замостянського РВ Вінницького МУ ГУМВС України у Вінницькій області Сокирана С.В., Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУПФ України у Вінницькій області) про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_4 у Замостянському районному суді

м. Вінниці пред'явив позов до Замостянського РВ Вінницького МУ ГУМВС України у Вінницькій області, начальника Замостянського РВ Вінницького МУ ГУМВС України Сокирана С.В., ГУПФ України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він з 1992 року по травень 2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ і в останнє - на посаді помічника начальника районного відділу - оперативного чергового чергової частині штабу Замостянського РВ Вінницького МУ ГУМВС України у Вінницькій області.

Наказом начальника ГУМВС України у Вінницькій області від 14 травня 2008 року № 92 його звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоров'я і з 15 травня 2008 року йому призначена пенсія за вислугою років - 20 років і 5 днів.

За період служби він дисциплінарних стягнень не мав, мав лише заохочення, що виключало можливість позбавлення у період його служби премій чи зменшення їх розмірів.

Проте, райвідділом міліції до ГУПФ України у Вінницькій області була надана довідка від 02 червня 2008 року № 89, в якій зазначені додаткові види грошового забезпечення у 2008 році, зокрема, премія, яка нараховувалася лише у березні 2008 року у розмірі 461,18 грн., що становить 22 відсотка. У січні та квітні 2008 року премія йому взагалі не нараховувалася і не виплачувалася.

Безпідставне позбавлення премії за січень та за квітнень 2008 року, а також виплата премії у меншому розмірі за березень 2008 року призвели до зменшення розміру пенсійного забезпечення при призначенні йому пенсії.

Вважає, що недотримання Замостянським РВ Вінницького МУ УМВС України вимог статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Наказу МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" призвело до порушення його права на призначення пенсії у належному розмірі.

З урахуванням змінених позовних вимог просив визнати неправомірними дії начальника Замостянського РВ Вінницького МУ УМВС України Сокирана С.В. щодо не внесення його прізвища до списків співробітників районного відділу на преміювання за січень, березень та квітень 2008 року, зобов'язати внести його прізвище до списків співробітників районного відділу на преміювання, нарахувати йому премію за вказаний період та передати до ГУМВС України у Вінницькій області довідку про додаткові види грошового забезпечення.

Також просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останньою постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_4, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач у період з січня по квітень 2008 року не працював із різних причин, у тому числі у зв'язку із перебуванням у щорічній відпустці, а тому, відсутній його внесок у загальний результат служби, що в свою чергу є підставою для невиплати йому премії у зазначених місяцях.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком судів попередніх інстанцій, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства і ґрунтується на неповно та не всебічно встановлених обставинах у справі.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби.

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України Міністерством внутрішніх справ України видано Наказ від 31 грудня 2007 року № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" (далі - Наказ № 499), яким затверджено ряд інструктивних документів, у тому числі затверджено і введено у дію Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення).

Згідно з підпунктами 2.15.1.та 2.15.2. підпункту 2.15. пункту 2 цієї Інструкції преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення та згідно з положенням, яке розроблене з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників підрозділів.

Зменшення розміру премії, позбавлення її, відповідно до підпункту 2.15.3. підпункту 2.15. пункту 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення проводяться відповідно до положення про преміювання. Підпунктом 2.15.5. підпункту 2.15. пункту 2 встановлено, що виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Підпунктом 2.15.4. підпункту 2.15. пункту 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення встановлено, що виплата премії за минулий місяць проводиться в поточному місяці разом з виплатою грошового забезпечення.

Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення повинні відповідати й положення про преміювання, які щороку затверджуються керівником підрозділу, що є юридичною особою.

За відсутності відповідного наказу працівник органу внутрішніх справ не може бути позбавлений премії повністю або частково. Працівнику не виплачується премія й у випадку, коли він у відповідний період не працював з різних причин і його особистий вклад в загальний результат служби відсутній.

Замостянським РВ Вінницького УМ ГУМУС України у Вінницькій області у 2008 році розроблено та затверджено начальником відділу Положення про преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ районного відділу.

Цим актом передбачено джерела утворення фонду преміювання, показники, за яких працівник цього органу внутрішніх справ може бути премійований, та підстави зменшення (позбавлення) премії.

У відповідності з підпунктом 3.2. пункту 3 цього Положення премія та її розмір визначаються з урахуванням показників, зазначених в підпункті 3.1. пункту 3 цього ж положення та від особистого вкладу осіб у загальні результати роботи.

При повторному розгляді суд першої інстанції оглянув у судовому засіданні та проаналізував надані відповідачем табелі несення служби у нічний час добовими нарядами Замостянського РВ Вінницького МУ ГУМВС України у Вінницькій області у березні, січні та квітні 2008 року і дійшов висновку, що протягом цього періоду ОСОБА_4 не виконував свої службові обов'язки.

Також згідно із лікарняними листками непрацездатності ОСОБА_4 був непрацездатним у період з 12 по 27 лютого та з 28 лютого по 16 березня 2008 року. Інших листів непрацездатності за цей період у матеріалах справи немає.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що табелі несення служби у нічний час суду надані саме позивачем.

Крім того, у матеріалах справи наявна довідка від 17 червня 2008 року № 102/1 про розмір отриманого ОСОБА_4 грошового забезпечення (1 том, аркуш справи 15), відповідно до якої за березень, квітень 2008 року ним отримано грошове забезпечення у повному обсязі, що вказує на те, що він не був відсутній з 17 березня 2008 року по 01 квітня 2008 року та з 17 квітня 2008 року на роботі без поважних причин.

Будь-яких наказів про застосування до ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень у звязку із прогулами у справі також немає.

Отже, відомості у табелі несення служби у нічний час про те, що ОСОБА_4 не працював не відповідають довідці від 17 червня 2008 року № 102/1 про розмір отриманого ОСОБА_4 грошового забезпечення.

Премія повинна була бути обчислена пропорційно кількості відпрацьованого часу та у встановленому відсотковому розмірі.

На ці особливості суди попередніх інстанцій не звернули уваги.

Між тим, вони мають суттєве значення при вирішенні даного спору.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суди попередніх інстанцій не виконали вимог процесуального законодавства й ухвалили у цій справі незаконні рішення, які підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід більш повно встановити обставини справи відповідно до вказівок суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2012 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Замостянського районного відділу Вінницького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, начальника Замостянського районного відділу Вінницького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області Сокирана С.В., Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.