Справа № 2а-1670/9855/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/12830/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Агріс" до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про визнання припису нечинним за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ТОВ "Агріс" у Полтавському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про визнання припису нечинним.

Просило визнати нечинним у повному обсязі та скасувати припис Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 11 листопада 2011 року № 05-22-148.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2013 року, позов ТОВ "Агріс" задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано пункти 1-16, 23, 24, 26, 28, 29 припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 11 листопада 2011 року 05-22-148.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів, Державна екологічна інспекція в Полтавській області подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх рішення скасувати в частині визнання протиправними та скасування пунктів 23, 28 припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 11 листопада 2011 року № 05-22-148.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатом планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Агріс", проведеної з 17 жовтня 2011 року по 04 листопада 2011 року, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Полтавської області складено акт № 685/01-03-29.

На підставі вказаного акту 11 листопада 2011 року Інспекцією винесено припис № 05-22-148, яким з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки ТОВ "Агріс", приписано, зокрема пунктами:

23. Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у термін до 23 листопада 2011 року (згідно зі статтями 10,11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря");

28. Представити договір на поставку пестицидів та утилізацію використаної тари з під пестицидів із спеціалізованою організацією у 30-денний термін після отримання припису (згідно зі статтями 20, 68 Закону України від 25 червня 1991 року № 1264-ХІІ "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон № 1264-ХІІ).

Задовольняючи позов в частині скасування пункту 23 припису Інспекції, суди попередніх інстанцій виходили з того, що припис відповідача щодо отримання дозволів позивачем на викиди є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, оскільки вони ґрунтуються на повно та всебічно з'ясованих обставинах у справі та є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2001 року № 1655, визначено єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об'єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справляти шкідливий вплив на здоров'я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

У пункті 2 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10 травня 2002 року № 177, визначені критерії за якими здійснюється взяття на державний облік, а саме: об'єктів, якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік; видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції.

Ні за потужністю побутових теплових котлів, ні за кількістю шкідливих викидів в атмосферне повітря, перевірені у позивача стаціонарні джерела не підпадають під регулювання, визначене вимогами статті 11 Закону України "Про атмосферне повітря" та прийнятими на їх реалізацію підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідачем не надано доказів, які б точно вказували у який період, які забруднюючі речовини та в якій кількості викинуто позивачем в атмосферне повітря і що це свідчить про необхідність отримання позивачем дозволів.

Таким чином, вимога відповідача щодо отримання дозволів на викиди є неправомірною.

Скасовуючи пункт 28 припису відповідача, суди також обґрунтовано виходили з того, що на час перевірки позивачем був укладений договір на поставку пестицидів та утилізацію використаної тари з-під пестицидів із спеціалізованим Державним підприємством "Національний центр поводження з небезпечними відходами".

Позивачем до суду надано договір поставки пестицидів від 02 лютого 2011 року № 160/11/22 між малим приватним підприємством фірма "Ерідон" та ТОВ "Агріс" , відповідно до пункту 6.10. якого Покупець зобов'язаний передавати пластикову тару з-під використаних засобів захисту рослин, який був поставлений Постачальником, на утилізацію до спеціалізованого Державного підприємства "Національний центр поводження з небезпечними відходами". Порядок передачі тари з-під засобів захисту рослин, що були поставлені Постачальником визначається у відповідних додатках.

Таким чином, відповідач у пункті 28 припису неправомірно зобов'язав позивача здійснити заходи, які фактично вже були передбачені умовами договору на поставку пестицидів.

Доводи касаційної скарги Державної екологічної інспекції в Полтавській області не спростовують висновки судів та встановлених обставин справи.

Судові рішення у справі є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції в Полтавській області залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2013 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс" до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про визнання припису нечинним - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.