Справа № 805/186/15-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р. Справа № 805/186/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, -

встановив:

19 січня 2015 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач), від імені якої діяла представник на підставі довіреності ОСОБА_4, до державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 (далі відповідач або Нотаріус), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 (далі третя особа), в якому позивач просила:

- скасувати рішення державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, як спеціального субєкта, на якого покладаються функції з державної реєстрації прав на нерухоме майно, індексний номер: 471809 від 20 лютого 2013 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,70 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 9, за ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії ВЕ093397, виданий 14 серпня 2001 року, Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області;

- скасувати відповідний запис про право власності № 178714 від 20 лютого 2013 року, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, як спеціальним субєктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що договір купівлі-продажу квартири від 20 березня 2013 року, на підставі якого відповідачем прийнято спірне рішення про державну реєстрацію прав та внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, визнаний недійсним за рішенням суду, що набрало законної сили (а.с.4-5).

Ухвалою від 21 січня 2015 року відкрито провадження у справі № 805/186/15-а.

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст.33-36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.28-30).

Сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 просила розглянути справу за її відсутності (а.с.5).

09 лютого 2015 року через відділ діловодства та документообігу Донецького окружного адміністративного суду Нотаріус надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та просить розглянути справу за його відсутності (а.с.31).

Третя особа свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловила.

Відповідно до положень ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в письмовому провадженні за наявними у ній доказами.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06 червня 1969 року, про що свідчить паспорт громадянина України серії ВЕ355687, виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 06 листопада 2001 року (а.с.6-7).

20 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернулася до Нотаріуса з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо реєстрації права власності). Вказана заява зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 лютого 2013 року 12:17:25 за реєстраційним номером 263638.

Разом із заявою позивачем були подані свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, видане 22 липня 1993 року, видавник: ЖКУ АТ НКМЗ; свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 725, виданий 08 липня 2004 року, видавник: Друга краматорська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_5; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія та номер: 4411281, виданий 11 серпня 2008 року, видавник: Друга краматорська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_5; звіт про визначення вартості майна, серія та номер: б/н, виданий 18 лютого 2013 року, видавник: Центр економічного аналізу та експертизи, про що свідчить картка прийому заяви № 469714 (а.с.33).

20 лютого 2013 року Нотаріус розглянув заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 20 лютого 2013 року 12:17:25, реєстраційний номер 243638, подану особисто ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, і прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 469964.

Відповідачем прийнято рішення провести державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за субєктом: ОСОБА_1; відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на обєкт нерухомого майна (а.с.34).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності в цілому на обєкт нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта: 9) квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., вартістю 46 043 грн., за субєктом ОСОБА_1 зареєстроване 20 лютого 2013 року 12:17:25 (номер запису про право власності: 177874), про що свідчить Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 612816, дата, час формування: 20 лютого 2013 року 12:30:46 (а.с.35).

20 лютого 2013 року між ОСОБА_1 як продавцем та ОСОБА_3 як покупцем укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 2-577. Предметом цього договору була двокімнатна квартира, розташована в АДРЕСА_2 (а.с.9, 32).

20 лютого 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Нотаріуса з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо реєстрації права власності), яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 лютого 2013 року 13:10:07 за реєстраційним номером 244682.

Разом із заявою ОСОБА_3 був поданий договір купівлі-продажу, серія та номер 2-577, вданий 20 лютого 2013 року, видавник: Перша краматорська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_2, про що свідчить картка прийому заяви № 471696 (а.с.36).

20 лютого 2013 року Нотаріус розглянув заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 20 лютого 2013 року 13:10:07, реєстраційний номер 244682, подану особисто ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, і прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 471809.

Відповідачем прийнято рішення провести державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, на квартиру з реєстраційним номером 9, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за субєктом: ОСОБА_3 (а.с.37).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності в цілому на обєкт нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта: 9) квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., вартістю 46 043 грн., за субєктом ОСОБА_3 зареєстроване 20 лютого 2013 року 13:10:07 (номер запису про право власності: 178714), про що свідчить Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 615773, дата, час формування: 20 лютого 2013 року 13:29:57 (а.с.38).

В подальшому ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_1, звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 20 березня 2013 року недійсним.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17 вересня 2013 року у цивільній справі № 234/3307/13-ц за позовом ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_6, до ОСОБА_3: договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнано недійсним; зобовязано сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повернути другій стороні в натурі все, що вони одержали на виконання між цими сторонами договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент виконання (а.с.10-13).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 19 лютого 2014 року у справі № 234/3307/13 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_1, на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 вересня 2013 року та апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 03 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним: рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 вересня 2013 року в частині застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу змінено; зобовязано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 належну їй квартиру № 4, яка розташована в будинку № 37 по вулиці Лазо в м. Краматорську Донецької обл.; скасовано ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 вересня 2013 року в м. Краматорську Донецької обл. (а.с.14-20).

23 грудня 2014 року, діючи від імені ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та скасувати відповідний запис про право власності, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у звязку з визнанням недійсним договору купівлі-продажу (а.с.21-22).

Листом від 29 грудня 2014 року № 3704/02-17 відповідач відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4, посилаючись на відсутність правових підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідного запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, оскільки запис про скасування державної реєстрації прав вноситься лише у разі скасування рішення про державну реєстрацію прав в судовому порядку (а.с.23).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

Відповідно до ч.2 ст.182 Цивільного кодексу України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952).

Згідно з приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону № 1952 систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

П.п.1, 5 ч.1 ст.8 Закону № 1952 визначено, що до повноважень органу державної реєстрації прав належить проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону № 1952 у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

П.п.1, 2, 3, 9 ч.2 ст.9 Закону № 1952 встановлено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Нотаріус як спеціальний субєкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 ч.2 ст.9 цього Закону.

Отже, у спірних правовідносинах Нотаріус є субєктом владних повноважень спеціальним субєктом, на якого покладені функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням права на особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, що передбачено ч.3 ст.2 КАС України.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав), який являє собою єдину державну інформаційну систему, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав (абз.2-3 ч.1 ст.2 Закону № 1952).

Згідно з ч.1 ст.15 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав;5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1952 записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, державна реєстрація прав полягає у внесенні відповідного запису до Державного реєстру прав на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Підстави для державної реєстрації прав визначені ч.1 ст.19 Закону № 1952, згідно з якою державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Спірне рішення індексний номер: 471809 від 20 лютого 2013 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,70 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 9, за ОСОБА_3 прийнято відповідачем на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 березня 2013 року.

Беручи до уваги той факт, що договір купівлі-продажу квартири від 20 березня 2013 року визнаний недійсним в судовому порядку, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині - задоволенню.

Такий висновок ґрунтується на тому, що відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири від 20 березня 2013 року визнано недійсним, юридичних наслідків у вигляді переходу права власності на вказане нерухоме майно від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 цей правочин не створив, а тому право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, у ОСОБА_3 не виникло.

Визнання відповідачем позову в цій частині вимог не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права чи охоронювані законом інтереси.

Стосовно позовних вимог про скасування запису про право власності № 178714 від 20 лютого 2013 року, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі спірного рішення, суд зазначає наступне.

Ч.2 ст.26 Закону № 1952 встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року № 3502/5 (далі - Порядок № 3502/5).

Цей Порядок визначає процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

П.1.2. Порядку № 3502/5 встановлено, що у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заінтересованою особою - є особа, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовано рішення державного реєстратора прав.

Відповідно до п.1.3. Порядку № 3502/5 рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно, яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав.

Згідно з п.1.5. Порядку № 3502/5 документи, що подаються для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2.1. Порядку № 3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком. Заява подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо.

Згідно з п.2.2. Порядку № 3502/5 орган державної реєстрації прав приймає заяви у день їх надходження в порядку черговості і реєструє у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації. Орган державної реєстрації прав видає заявникові картку прийому заяви. Моментом прийняття заяви вважаються дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Орган державної реєстрації прав або нотаріус видає заявникові картку прийому заяви.

Відповідно до п.2.3. Порядку № 3502/5 заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком № 868.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у п.2.3 цього розділу, що передбачено п.2.6. Порядку № 3502/5.

Форма заяви про скасування затверджена п.1 наказу Міністерства юстиції України від 17 квітня 2012 року № 595/5 «Про впорядкування відносин, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», діючого в редакції наказу Міністерства юстиції України № 1841/5 від 14 грудня 2012 року, і передбачає два види скасування - «скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та «скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п.2.9. Порядку № 3502/5 під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав, що встановлено п.2.10. Порядку № 3502/5.

За приписами п.2.11. Порядку № 3502/5 державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

П.п.2.14.2 п.2.14. Порядку № 3502/5 визначений вичерпний перелік підстав для прийняття державним реєстратором рішення щодо відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Так, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав:

- органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав;

- подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства;

- запис про скасування державної реєстрації прав уже внесено, запис Державного реєстру прав з відповідним реєстраційним номером уже скасовано.

При цьому рішення про скасування приймається за формою, наведеною у додатку 21 до наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2011 року № 3601/5, діючого у редакції наказу Міністерства юстиції України від 14 грудня 2012 року № 1841/5, рішення про відмову у скасуванні - за формою, наведеною у додатку 22.

Порядок ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі - Порядок № 1141).

Так, згідно з п.41 Порядку № 1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 01 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, імя та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Аналіз наведених вище положень Закону № 1952, Порядку № 3502/5 та Порядку № 1141 зумовлює наступні висновки:

- підставою для скасування державної реєстрації прав є таке, що набрало законної сили, судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- з заявою про скасування державної реєстрації прав звертається зацікавлена особа, тобто особа, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовано рішення державного реєстратора прав; при цьому така заява подається за формою, наведеною у додатку 21 наказу Міністерства юстиції України від 17 квітня 2012 року № 595/5.

- за результатами розгляду такої заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав;

- на підставі прийнятого рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до Державного реєстру прав записи про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, суд не повноважний підміняти своїм рішенням рішення субєкта владних повноважень, до компетенції якого законодавством віднесено вирішення тих чи інших питань.

Таким чином, позовні вимоги про скасування запису про право власності № 178714 від 20 лютого 2013 року, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі спірного рішення, задоволенню не підлягають, оскільки скасування цього запису має здійснюватися відповідно до Порядку № 3205/2.

Так, позивач як зацікавлена особа має подати заяву про скасування державної реєстрації прав; при цьому така заява подається за формою, наведеною у додатку 21 наказу Міністерства юстиції України від 17 квітня 2012 року № 595/5; за результатами розгляду такої заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав; на підставі прийнятого рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до Державного реєстру прав записи про скасування державної реєстрації прав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн. (а.с.2а).

Зважаючи на часткове задоволення позову, присудженню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрата по сплаті судового збору в сумі 36,54 грн., яка пропорційна задоволеній частині позовних вимог.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2-15, 17-20, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 індексний номер: 471809 від 20 лютого 2013 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,70 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 9, за ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії ВЕ093397, виданий 14 серпня 2001 року, Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

5. Постанова прийнята, складена і підписана у нарадчій кімнаті.

6. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

7. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

8. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.