Справа № 2а/679/169/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/56333/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Мойсюк М.І. , Пасічник С.С. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.08.2014р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області з вимогами про перерахунок пенсії.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.08.2014р. адміністративний позов задоволено. Визнано противоправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області від 26.06.2014р. за № 4438/04 в зарахуванні ОСОБА_2 періодів роботи з 22.08.1992р. по 14.02.1993р. та з 15.02.1993р. по 14.03.1994р. до пільгового стажу для призначення пенсії за Списком № 1. Зобов'язано відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи у ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" в особливо шкідливих умовах праці з 22.08.1992р. по 14.02.1993р. та з 15.02.1993р. по 14.03.1994р. і призначити пенсію з моменту його звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області залишено без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.08.2014р. залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що обов'язок проведення атестації робочих місць покладено законодавцем на керівників підприємств, тому непроведення атестації робочого місця не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за Списком №1 на пільгових умовах відповідно до п."а" ч. 1 ст. 13, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992р.

У касаційній скарзі представник УПФ з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує на те, що судами невірно застосовано чинне законодавство щодо призначення пільгової пенсії за віком, передбаченої пунктом ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 в період з 15.11.1987 р. по 14.02.1993р. та з 15.02.1993р. по 14.03.1994р. працював на Хмельницькій АЕС у радіаційно шкідливих умовах праці за Списком №1 за посадою черговий електрослюсар цеху теплової автоматики та вимірювань, а також черговим інженером 1 категорії ЦТАВ.

16.06.2014р. позивач досягнув 54 річного віку, та маючи достатній стаж роботи за Списком № 1 звернувся до Управління Пенсійного фонду про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Листом від 24.06.2014р. №4438/04 відповідачем повідомлено про неможливість зарахування пільгового періоду роботи з 28.02.1992р. і по 14.03.1994р. на посадах чергового електрослюсаря та чергового інженера І категорії в радіаційно - шкідливих умовах праці згідно пільгової довідки зарахувати по Списку №1 через непроведення на підприємстві атестації робочого місця вищевказаної професії.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з приписами п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за №1451/11731. Згідно з пунктом 3 Порядку при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У п. 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, зазначено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 1 Порядку атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

У відповідності до ч.3 п.4 Порядку позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Довідкою ДП НAEK "Енергоатом", від імені і за дорученням якої діє ВП Хмельницька АЕС, від 27.06.2014р. №05-417 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зазначено, що ОСОБА_2 працював повний робочий день у Відокремленому підрозділі "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" з 15.11.1987р. по 14.02.1993р. за посадою черговий електрослюсар цеху теплової автоматики та вимірювань, що передбачена Списком №1, з 15.02.1993р. по 14.03.1994р. за посадою черговий інженер 1 категорії ЦТАВ, що передбачена Списком № 1.

З матеріалів справи також слідує, що наказом ВП ХАЕС від 05.03.1992р. № 114 за результатами атестації робочих місць за умовами праці на робочих місцях чергового електрослюсаря та інженера ЦТАВ ВП ХАЕС з 01.02.1992р. встановлено особливо шкідливі умови праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з Списком №1.

Таким чином, судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком №1, що надає позивачу право на включення цього періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Така ж правова позиція з даної категорії спору викладена в постанові Верховного Суду України № 21-307а14 від 16.09.2014р.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в період з 15.11.1987р. і по 14.04.1993р. та з 15.02.1993р. по 14.03.1994р. позивач фактично виконував роботу в особливо шкідливих умовах праці за Списком №1.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області відхилити, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.08.2014р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Мойсюк М.І.

Пасічник С.С.