Справа № 826/19568/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
представників позивача Коржук Г.О.
Гончарук М.П.
представників відповідачаСич О.В.
Костюченко О.В.
Дворак М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного вищого навчального закладу "Київський університет культури" до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу і рішення в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування пункту 4, включаючи підпункти 4.1., 4.2., 4.3., наказу Міністерства освіти і науки України від 05.12.2014 року №3090л "Про результати ліцензування, акредитації та атестації" щодо анулювання ліцензії Приватного вищого навчального закладу "Київський університет культури" () серії АЕ № 458499 від 07.07.2014 року.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій також просив визнати протиправним та скасувати пункт 21 рішення Акредитаційної комісії України від 25.11.2014 року, оформленого протоколом № 113, щодо анулювання ліцензії Приватного вищого навчального закладу "Київський університет культури" () серії АЕ № 458499 від 07.07.2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю, при цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачем 19.02.2015 року подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Також 19.02.2015 року апеляційним судом отримано додаткові пояснення до апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року у даній справі.

В судове засідання з'явилися представники відповідача, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представники позивача до суду з'явилися, проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача, представників позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини, правильність встановлення яких сторонами не заперечується і не оскаржується.

Приватний вищий навчальний заклад "Київський університет культури" (далі по тексту - ПВНЗ "КУК") зареєстрований Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією 25.07.2000 року за номером 0003244, ідентифікаційний код 31028309 та діє на підставі ліцензії, що видана Міністерством освіти і науки України на право надання освітніх послуг, пов'язаних з одержанням вищої освіти на рівні кваліфікаційних вимог до молодшого спеціаліста, бакалавра, спеціаліста, магістра.

Приватний вищий навчальний заклад "Київський університет культури" звернувся до відповідача із заявами про акредитацію напрямів підготовки, спеціальності за відповідними ліцензіями, які надійшли 26.05.2014 р.

Згідно з пунктом 21 рішенням Акредитаційної комісії України від 25.11.2014 року, оформленого протоколом № 113, за результатами обговорення на засіданні Акредитаційної комісії результатів перевірки експертними комісіями ПВНЗ "КУК" встановлено:

подання навчальним закладом до МОН України недостовірної інформації разом із заявою про акредитацію, в інших ліцензійних та акредитаційних справах університету та його відокремлених підрозділів;

невідповідність показників діяльності ПВНЗ "КУК" установленим законодавством вимогам щодо змісту освітньої діяльності, навчально-методичного, кадрового та матеріально-технічного забезпечення підготовки молодших спеціалістів, бакалаврів, спеціалістів, магістрів; фактичну відсутність навчального закладу за вказаними в акредитаційних справах адресами;

відсутність коледжів ПВНЗ "КУК" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; невиконання ПВНЗ "КУК" наказів МОН України від 24.10.2014 року № 2931л, від 28.10.2014 року № 2944л, від 28.10.2014 року № 2945л, від 31.10.2014 року № 2947л, від 03.11.2014 року № 2951л, від 07.11.2014 року № 2976л, від 07.11.2014 року № 2977л щодо проведення акредитаційної експертизи та перешкоджання зі сторони навчального закладу здійсненню експертизи.

Цим же пунктом вирішено анулювати ліцензію ПВНЗ "КУК" серії АЕ № 458499 від 07.07.2014 року на підготовку молодших спеціалістів, бакалаврів, спеціалістів, магістрів денної та заочної форм навчання за напрямами підготовки та спеціальностями, в тому числі для відокремлених структурних підрозділів вищого навчального закладу. Студентів перевести до інших ВНЗ. Департаменту вищої освіти (Коровайченко Ю. М.), Управлінню ліцензування, акредитації та нострифікації (Шевцов А. Г.) спільно ПВНЗ "КУК" (Гуменчук А. В.) вжити заходів щодо продовження навчання студентів ПВНЗ "КУК" в інших вищих навчальних закладах. Рекомендувати МОН України направити матеріали щодо діяльності ПВНЗ "КУК" до Генеральної прокуратури України.

На підставі вказаного рішення Акредитаційної комісії України, а також враховуючи дані щодо виявленої недостовірної інформації у ліцензійних та акредитаційних справах, відповідачем було видано наказ від 05.12.2014 року №3090л "Про результати ліцензування, акредитації та атестації", пунктом 4 якого анульовано з 01.01.2015 року ліцензію ПВНЗ "КУК" серії АЕ № 458499 від 07.07.2014 року на підготовку молодших спеціалістів, бакалаврів, спеціалістів, магістрів денної та заочної форм навчання за напрямами підготовки та спеціальностями, в тому числі, для відокремлених структурних підрозділів вищого навчального закладу.

Також судом вірно встановлено, що згідно з пунктами 4.1.- 4.3. наказу №3090л, Департаменту вищої освіти (Коровайченко Ю. М.), Управлінню ліцензування, акредитації та нострифікації (Шевцов А. Г.) спільно з Приватним вищим навчальним закладом "Київський університет культури" (Гуменчук А. В.) вжити заходів щодо продовження навчання студентів Приватного вищого навчального закладу "Київський університет культури" в інших вищих навчальних закладах, які мають відповідні ліцензії.

В.о.ректора ПВНЗ "КУК" Гуменчуку А. В. вжити заходів щодо виконання вимог цього наказу, про що письмово поінформувати Міністерство освіти і науки про стан виконання цього рішення до 1 лютого 2015 року.

Інформацію щодо виявленої недостовірної інформації у ліцензійних та акредитаційних справах Приватного вищого навчального закладу "Київський університет культури" надіслати до Генеральної прокуратури України.

Позивач, не погоджуючись із пунктом 21 рішення Акредитаційної комісії України від 25.11.2014 року, оформленого протоколом № 113, а також пунктом 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 05.12.2014 року №3090л, включаючи підпункти 4.1., 4.2., 4.3., звернувся до суду із даним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, при цьому виходив з того, що Акредитаційна комісія, Міністерство освіти і науки України при винесенні рішення від 25.11.2014 року та видачі наказу від 05.12.2014 року № 3090л діяли не на підставі, поза межами визначених повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України від 25.04.2013 р.№ 240/2013 затверджено Положення про Міністерство освіти і науки України.

Згідно з пунктом 1 Положення №240/2013 Міністерство освіти і науки України (МОН України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МОН України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення формування та реалізації державної політики у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, створення умов для розвитку інформаційного суспільства, а також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Основними завданнями Міністерства, у відповідності до пункту 3 Положення №240/2013, є забезпечення формування державної політики у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, створення умов для розвитку інформаційного суспільства, а також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

За змістом підпункту 32 пункту 4 названого Положення до повноважень МОН України віднесено здійснення в установленому порядку ліцензування та акредитації вищих навчальних закладів, закладів післядипломної освіти, а також ліцензування та атестацію професійно-технічних навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування та форми власності.

Судом першої інстанції встановлено, що ПВНЗ "КУК" звернувся із заявами (вх. №3041, №3043, №3054, №3046, №3045, №3048, №3040, №3052, №3050 від 26.05.2014 року) та акредитаційними справами щодо акредитації напрямів підготовки "Філологія", "Соціологія", "Міжнародні відносини", "Видавнича справа та редагування" за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр", спеціальності "Журналістика" за освітньо-кваліфікаційними рівнями "спеціаліст" і "магістр", а також спеціальностей "Діловодство", "Обслуговування програмних систем і комплексів", "Готельне обслуговування" за освітньо-кваліфікаційним рівнем "молодший спеціаліст", а також з іншими акредитаційними справами у відокремлених підрозділах ПВНЗ "КУК".

За визначенням пункту 2 Положення про акредитацію вищих навчальних закладів і спеціальностей у вищих навчальних закладах та вищих професійних училищах, яке затверджено Постановою Кабінету міністрів України від 09.08.2001 р. №978 (далі по тексту - Положення №987), акредитація вищого навчального закладу - це державне визнання його статусу (рівня акредитації).

Акредитація напряму підготовки, спеціальності у навчальному закладі (відокремленому підрозділі навчального закладу) за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем (далі - акредитація напряму підготовки, спеціальності) - це державне визнання відповідності рівня підготовки (перепідготовки) фахівців державним вимогам до напряму підготовки, спеціальності та вищого навчального закладу, затвердженим МОН (далі - державні вимоги).

З метою визначення відповідності діяльності навчального закладу щодо підготовки (перепідготовки) фахівців з вищою освітою за напрямами підготовки, спеціальностями, які зазначені в ліцензії, державним вимогам проводиться акредитаційна експертиза.

Згідно з пунктами 4 та 5 наведеного Положення акредитаційна експертиза проводиться експертною комісією, яку формує МОН. Положення про експертну комісію та порядок проведення акредитаційної експертизи затверджує МОН. Рішення про акредитацію (або відмову в акредитації) приймає Акредитаційна комісія. Зазначене рішення через два тижні з дня прийняття затверджується МОН.

Відповідно до пункту 2.7 Положення про експертну комісію та порядок проведення акредитаційної експертизи, яке затверджено наказом Міністерства освіти і науки України від 14 січня 2002 р. № 16 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2002 р. за № 81/6369, експертна комісія у навчальному закладі перевіряє: достовірність інформації, поданої до МОН навчальним закладом разом з заявою про акредитацію; відповідність установленим законодавством вимогам щодо навчально-методичного, кадрового, матеріально-технічного забезпечення навчального закладу; відповідність його освітньої діяльності державним вимогам щодо підготовки, перепідготовки фахівців; наявність неусунених порушень у діяльності навчального закладу, що були виявлені під час його попередніх перевірок.

Перелік документів, які повинен подати до МОН навчальний заклад, який заявив про акредитацію напряму підготовки, спеціальності, або про акредитацію за певним рівнем визначені пунктами 9, 10 Положення №978.

В силу вимог пункту 11 цього Положення, після отримання зазначених у пунктах 9 і 10 цього Положення матеріалів, МОН протягом 20 днів проводить їх попередню експертизу.

За умови відповідності поданих матеріалів нормативно-правовим актам МОН у п'ятнадцятиденний строк утворює експертну комісію, яка проводить акредитаційну експертизу, та визначає строк її роботи.

Загальний строк роботи експертної комісії безпосередньо у навчальному закладі не повинен перевищувати трьох днів.

За результатами проведеної акредитаційної експертизи експертна комісія протягом визначеного строку роботи готує мотивований висновок щодо можливості акредитації закладу (напряму підготовки, спеціальності). Після ознайомлення із зазначеним висновком керівника навчального закладу один його примірник протягом семи робочих днів подається до МОН, другий залишається у навчальному закладі.

Навчальний заклад протягом п'яти робочих днів після ознайомлення з висновком його керівника може подати до МОН заяву про проведення повторної експертизи експертною комісією в іншому складі у зв'язку з необ'єктивністю такого висновку або порушенням експертною комісією порядку проведення експертизи.

Повторна акредитаційна експертиза проводиться за рішенням МОН у порядку, визначеному абзацами другим - четвертим цього пункту.

МОН передає висновок експертної комісії щодо акредитації напряму підготовки, спеціальності (у разі повторної акредитаційної експертизи - обидва висновки) разом із заявою та документами, зазначеними у пункті 9 цього Положення, до Акредитаційної комісії.

За умови відповідності поданих матеріалів щодо акредитації навчального закладу нормативно-правовим актам МОН у тижневий строк готує висновок про можливість акредитації закладу і подає його до Акредитаційної комісії.

З наведеного вище слідує, що МОН у двадцятиденний строк з моменту отримання від навчального закладу документів на акредитацію напряму підготовки, спеціальності, або про акредитацію за певним рівнем, проводить їх попередню експертизу, за результатами якої експертна комісія протягом визначеного строку роботи готує мотивований висновок щодо можливості акредитації закладу, про який повідомляє керівника навчального закладу.

В свою чергу, навчальний заклад, у випадку непогодження з даним висновком, має право подати до МОН заяву про проведення повторної експертизи експертною комісією в іншому складі у зв'язку з недостовірністю такого висновку або порушенням експертною комісією порядку проведення експертизи.

Судом вірно встановлено, що позивач 26.05.2014 з власної ініціативи звернувся до відповідача з метою здійснення акредитації наведених напрямків підготовки.

В той же час, відповідач накази про проведення акредитаційної експертизи видав поза межами встановленого законодавством строку, про що свідчать накази від 24.10.2014 року № 2931л, від 28.10.2014 року № 2944л, від 28.10.2014 року № 2945л, від 31.10.2014 року № 2947л, від 03.11.2014 року № 2951л, від 07.11.2014 року № 2976л, від 07.11.2014 року № 2977л, яким призначено проведення акредитаційної експертизи та визначено склад експертної комісії.

Отже відповідачем порушено наведені вище вимоги щодо порядку проведення акредитаційної експертизи.

Рішенням Акредитаційної комісії України від 25.11.2014 року, оформленого протоколом № 113, відмовлено в акредитації відповідних напрямів підготовки ПВНЗ "КУК" та згідно п.п.5, п.п.8 п. 32 Порядку ліцензування діяльності з надання освітніх послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 року № 1019, у зв'язку з поданням ПВНЗ недостовірної інформації, невідповідністю показників діяльності ПВНЗ, відсутністю ПВНЗ за адресою, відсутністю коледжів, зареєстрованих у Єдиному державному реєстрі та невиконанням вищезазначених наказів, запропоновано анулювати ліцензію ПВНЗ "КУК" серії АЕ № 458499 від 07.07.2014 року на підготовку молодших спеціалістів, бакалаврів, спеціалістів, магістрів денної та заочної форм навчання за напрямами підготовки та спеціальностями, в тому числі для відокремлених структурних підрозділів вищого навчального закладу.

На підставі вказаного рішення відповідачем було видано наказ від 05.12.2014 року №3090л "Про результати ліцензування, акредитації та атестації", пунктом 4 якого анульовано з 01.01.2015 року ліцензію ПВНЗ "КУК" серії АЕ № 458499 від 07.07.2014 року на підготовку молодших спеціалістів, бакалаврів, спеціалістів, магістрів денної та заочної форм навчання за напрямами підготовки та спеціальностями, в тому числі, для відокремлених структурних підрозділів вищого навчального закладу.

Надаючи оцінку обставинам щодо прийняття відповідачем рішення про анулювання ліцензії позивача за наслідками акредитаційної експертизи, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» діяльність у сфері освіти віднесено до видів діяльності, які підлягають ліцензуванню відповідно до спеціальних законів.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) освітня діяльність у сфері вищої освіти провадиться вищими навчальними закладами, науковими установами (для підготовки фахівців ступеня доктора філософії) на підставі ліцензій, які видаються центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України згідно з цим Законом.

За визначенням пункту 15 частини 1 статті 1 цього Закону ліцензування - процедура визнання спроможності юридичної особи провадити освітню діяльність за певною спеціальністю на певному рівні вищої освіти відповідно до стандартів освітньої діяльності.

В той же час, як було зазначено вище, під акредитацією напрямку підготовки, спеціальності у навчальному закладі (відокремленому підрозділі навчального закладу) за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем (далі - акредитація напряму підготовки, спеціальності) законодавець визначив державне визнання відповідності рівня підготовки (перепідготовки) фахівців державним вимогам до напряму підготовки, спеціальності та вищого навчального закладу, затвердженим МОН (далі - державні вимоги).

Вказані у наведеному визначенні Державні вимоги до акредитації напряму підготовки, спеціальності та вищого навчального закладу затверджені Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту 13.06.2012 № 689 та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 04 липня 2012 р. за № 1108/21420.

Згідно з пунктом 2.3 Державних вимог до акредитації напряму підготовки та спеціальності віднесено зокрема дотримання Ліцензійних умов надання освітніх послуг у сфері вищої освіти протягом усього строку дії ліцензії (при першій акредитації - з дати отримання ліцензії, при черговій акредитації - з дати прийняття попереднього рішення про акредитацію).

Враховуючи наведені вище норми, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що здійснення акредитаційної експертизи відповідною експертною комісією передбачає в тому числі перевірку вищого навчального закладу на предмет відповідності його діяльності ліцензійним умовам.

В той же час, апеляційний суд наголошує, що чинним законодавством, в тому числі Законом України «Про вищу освіту», Положенням про експертну комісію та порядок проведення акредитаційної експертизи (Положення № 16), Положенням про акредитацію вищих навчальних закладів і спеціальностей у вищих навчальних закладах та вищих професійних училищах (Положення №978) та іншими законодавчими актами не передбачено наявності у суб'єкта владних повноважень права приймати рішення про анулювання ліцензії ВНЗ за результатами акредитаційної експертизи, яка фактично може мати наслідком прийняття позитивного або негативного рішення стосовно акредитації, але не надання або анулювання ліцензії.

Судова колегія звертає увагу, що проведення ліцензійної експертизи, прийняття рішень та їх оформлення, видачі і переоформлення ліцензій, видачі їх дублікатів, а також прийняття рішень про обмеження діяльності суб'єктів у сфері освіти встановлено Порядком ліцензування діяльності з надання освітніх послуг, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2007 р. № 1019 (далі по тексту - Порядок № 1019).

В той же час, Порядок здійснення контролю за дотриманням Ліцензійних умов надання освітніх послуг затверджено наказом Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2003 р. № 847 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2004 р. за № 76/8675 (далі по тексту - Порядок №847).

Згідно з цим порядком контроль за дотриманням Ліцензійних умов надання освітніх послуг здійснює в тому числі МОН у межах своїх повноважень шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку для проведення перевірки органи контролю видають наказ (розпорядження) про призначення голови та членів комісії або уповноваженої особи, який (яке) підписується керівником органу контролю (його заступником) і засвідчується печаткою.

В силу положень пункту 1.5 цього Порядку орган контролю за три робочі дні до початку проведення планової перевірки повідомляє навчальний заклад про проведення перевірки в письмовій формі.

Згідно з пунктом 6.1 вказаного Порядку № 847 за наслідками перевірки складається акт перевірки додержання навчальним закладом Ліцензійних умов надання освітніх послуг (додаток 1) у двох примірниках. Один примірник акта перевірки видається керівнику (уповноваженому представнику) навчального закладу, який перевірявся, другий - органу, який здійснив перевірку.

За змістом пункту 6.4 порушення, викладені в акті перевірки, повинні мати посилання на конкретні пункти, розділи, статті нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається.

Пунктами 6.6-6.8 Порядку № 847 закріплено, що орган контролю не пізніше десяти робочих днів з дати складання акта перевірки дотримання навчальним закладом Ліцензійних умов видає розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов (у разі їх встановлення). Навчальний заклад, який одержав розпорядження про усунення ним порушень Ліцензійних умов, зобов'язаний в установлений у розпорядженні термін подати органу, який видав це розпорядження, інформацію про усунення порушень. Якщо навчальний заклад не виконав розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов, орган ліцензування складає акт про невиконання розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов, що є підставою для розгляду на засіданні ДАК (PEP) питання про анулювання ліцензії.

Згідно з пунктом 7.3 Порядку № 847, орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом десяти робочих днів з дати виникнення підстав для анулювання ліцензії, про що повідомляється навчальному закладу із зазначенням підстав анулювання не пізніше п'яти робочих днів з дати його прийняття.

Отже, норми вказаного Порядку №847, при прийнятті рішення, в тому числі, про анулювання ліцензії навчального закладу, є спеціальними по відношенню до норм, якими визначено здійснення акредитаційної експертизи. Вказаним порядком зокрема визначено процедуру, відповідно до якої має бути проведено планову або позапланову перевірку з питань дотримання ліцензійних умов, за наслідками якої складається акт і в подальшому, за наявності для цього визначених пунктом 32 Порядку №1019 підстав, орган ліцензування може прийняти рішення про анулювання ліцензії.

На думку колегії суддів, ліцензійні і акредитаційні процедури не можна ототожнювати, вони мають відмінні підстави, порядок, форми їх проведення.

Таким чином, перевірка відомостей у документах, поданих для акредитації, дійсно не виключає перевірку діяльності ВНЗ ліцензійним умовам, проте тільки в контексті необхідності прийняття рішення стосовно акредитації напряму підготовки та спеціальності. А, отже, результат перевірки може мати наслідком відмову в акредитації, за наявності для цього підстав, проте не анулювання ліцензії, що може бути здійснено лише за дотримання вимог Закону України «Про вищу освіту» та Порядків № 847, №1019, зокрема, проведення відповідної планової/позапланової перевірки з питання відповідності діяльності ВНЗ ліцензійним умовам, складення акту та прийняття відповідного рішення.

Відповідач, в свою чергу, прийняв рішення про анулювання ліцензії за наслідками акредитаційної експертизи, що на переконання судової колегії є неприпустимим і свідчить про порушення вимог законодавства про освіту, відтак, є безумовною і беззаперечню підставою для скасування прийнятого відповідачем рішення з огляду на його протиправність.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на тій обставині, що ліцензію, яку було анульовано спірним рішенням, позивач отримав від МОН 07.07.2014 року, при цьому будь-яких зауважень до ПВНЗ «КУК» під час ліцензійної процедури, в тому числі щодо подання навчальним закладом до МОН України недостовірної інформації, невідповідності показників діяльності ПВНЗ "КУК" установленим законодавством вимогам щодо змісту освітньої діяльності, тощо, виявлено не було, наслідком чого було надання позивачеві цієї ліцензії. В той же час, в ході акредитаційної експертизи, в листопаді 2014 року відповідач дійшов висновку про необхідність її анулювання.

Колегія суддів враховує доводи представників відповідача із посиланням на наявні у справі докази щодо підстав прийняття рішення про анулювання ліцензії позивача, зокрема, у зв'язку із встановленими під час акредитаційної експертизи порушеннями (подання навчальним закладом до МОН України недостовірної інформації разом із заявою про акредитацію; невідповідність показників діяльності ПВНЗ "КУК" установленим законодавством вимогам щодо змісту освітньої діяльності, тощо). Проте, вказані доводи, навіть за їх дослідження та встановлення обґрунтованості висновків цієї експертизи, жодним чином не спростовують протиправності оскаржуваних рішень через грубе порушення процедури їх прийняття.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що, приймаючи рішення про анулювання ліцензії навчального закладу за наслідками акредитаційної експертизи, Акредитаційна комісія, Міністерство освіти і науки України при винесенні рішення від 25.11.2014 року та видачі наказу від 05.12.2014 року № 3090л діяли не на підставі, поза межами визначених повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного вищого навчального закладу "Київський університет культури" до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу і рішення в частині - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 24 лютого 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.