Справа № 227/2616/14-а
Суддя: Притуляк С. А.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом: ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року і перебуває на обліку у відповідача. На підставі її заяви, відповідач призначив їй, відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік» виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку, з розміром якої вона не згодна, так як вважає, що відповідач повинен їй сплачувати вказану допомогу у розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого законом. Відповідач же виплачує їй вказану допомогу значно в меншому розмірі. Тому вона просить: 1) визнати неправомірними дії УСЗН Добропільської міської ради щодо нарахування та виплати на її користь допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку у розмірі меншому, ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років; 2) зобов"язати відповідача провести перерахунок та виплату вказаної допомоги, за період з 30.11.2013 року по день розгляду справи у суді, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років;

Ухвалою суду від 02.06.2014 року по даній справі відкрито скорочене провадження.

Ухвалою суду від 13.06.2014 року в частині періоду з 30 листопада 2013 року по 12 грудня 2013 року - залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

12.06.2014 року , представник відповідача надав заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, в якій зазначила, що Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради заперечує проти позовних вимог позивача у повному обсязі за наступних підстав: Позивачка є зареєстрованою особою, перебуває на обліку в управлінні як одержувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, рішенням управлінням управління позивачці призначено допомогу, що передбачено ст. 15 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". ОСОБА_1 при першочерговому зверненні до управління було попереджена та погоджена про мінімальний 130,00 грн. розмір державної допомоги на дитину. Просить звільнити Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради від сплати судового збору.

Вивчивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Позивач - ОСОБА_1 є матір»ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1

Позивач перебуває на обліку в УСЗН Добропільської міської ради, як застрахована особа. Відповідачем ОСОБА_1 призначено державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення ним 3-річного віку, з 21.10.2013 р. по 08.08.2016 рік. З 2013 року позивач отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130,00 грн.. Даний факти підтверджуються довідкою про отримання допомоги № 1052 від 27.05.2014 року та письмовими запереченнями відповідача.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд приходить до висновку про те, що спір, як правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем слід розглядати із застосуванням Конституції України, Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», Закону України «Про держаний бюджет на 2013 рік», Закону України «Про держаний бюджет на 2014 рік».

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI -правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(закон № 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" (закон № 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Зокрема, змінами до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" № 2240-III було виключено статті 40- 44.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI, в тому числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не встановлювався інший, ніж у Законі №2240-111 розмір допомоги, а положення Постанови КМУ №1751 "Про порядок призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001р. було затверджене саме на виконання Закону № 2811-ХП "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (п.1) , то застосовувати зазначену постанову Кабінету Міністрів України до позивача, яка застрахована в системі загальнообов'язкового страхування неможливо, оскільки на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-ІІІ), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В даному випадку виник спір щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, тому на виплату допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-ІІІ), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, вихідним критерієм обчислення цієї допомоги позивачу є прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який встановлений Законами України про державний бюджет України на 2013 та 2014 роки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із позовної заяви, позивачка просить зобов"язати відповідача провести перерахунок та виплату вказаної допомоги, за період з 30 листопада 2013 року та по день розгляду справи у суді, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, тобто з 30 листопада 2013 року, тоді як до суду позивачка звернулася 30 травня 2014 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В решті вимог слід відмовити у зв»язку з їх необгрунтовністю.

Згідно ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тому, на користь позивача з Державного бюджету України слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 73,08 грн.

На підставі ст.162,163, 183-2 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов»язання провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку - задовольнити частково.

Дії Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1, в період з 13.12.2013 року по 13.06.2014 року включно, допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі меншому ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6 років - визнати неправомірними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Добропільської міської Ради здійснити, з врахуванням виплачених сум, перерахунок та виплату ОСОБА_1, щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною (ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року до досягнення ним трирічного віку, за період з 13.12.2013 року по 13.06.2014 року включно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 73,08 грн (сімдесят три гривні 08 копійки).

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. У разі оскарження рішення копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Копії постанови направити сторонам рекомендованим листом із повідомленням.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя С.А. Притуляк