Справа № 2а-72/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" лютого 2015 р. м. Київ К/800/40601/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Маслія В.І., Стрелець Т.Г.,
при секретарі: Слободян О.М.,
за участю: представника відповідача Ротаря Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про перерахунок пенсії, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про перерахунок пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 травня 2012 року позов задоволено.

Визнано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відновлення і виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років незаконною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за вислугу років з 03 липня 2011 року шляхом перерахування такої пенсії на розрахунковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2014 року постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 травня 2012 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, якому з 1985 року Одеським військовим комісаріатом призначено пенсію за вислугу років, яку в подальшому він отримував в м. Чернівці.

У 1992 році позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, після чого відповідачем було виплачено аванс в сумі пенсії за 6 місяців, та в подальшому виплати пенсії були припинені.

ОСОБА_1 21 серпня 2011 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про відновлення виплати пенсії за вислугу років у Збройних силах СССР, в якій просив повідомити заявника у разі виникнення необхідності надання ним додаткових документів.

Відповідач 01 вересня 2011 року надав позивачу відповідь про відмову в задоволенні заяви про відновлення йому виплати пенсії за вислугу років, посилаючись на те, що такого права ОСОБА_1 не має.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача про відмову в поновленні виплати пенсії, позивач оскаржив його до суду.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача та необхідність поновлення виплати пенсії позивача, а суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, а відтак - безпідставно скасував рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова апеляційного суду скасуванню, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2014 року у справі скасувати.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про перерахунок пенсії залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: