Справа № 809/1240/13а
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Справа № 9914/13 Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Косівського міського комунального підприємства «Косівміськводосервіс» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.05.2013 року в справі за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Косівського міського комунального підприємства «Косівміськводосервіс» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом до Косівського міського комунального підприємства (далі Косівське МКП) «Косівміськводосервіс») про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Позивач просив стягнути з відповідача 13923, 26 грн. адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог ст.ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо не працевлаштування інвалідів на підприємстві та пеню за порушення термінів сплати таких санкцій у розмірі 2, 78 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.05.2013 року позов задоволено.

Стягнуто з Косівського МКП «Косівміськводосервіс» на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції та нараховану пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в загальному розмірі 13926, 04 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Косівське МКП «Косівміськводосервіс», яке в апеляційній скарзі ставить питання про її скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що обовязок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується обовязком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування. Судом першої інстанції не враховано той факт, що відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а тому він не може нести відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що в 2012 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу Косівського МКП «Косівміськводосервіс» становила 43 особи, з них 1 особа, якій встановлена інвалідність.

Норматив робочих місць для інвалідів по даному підприємству згідно ст. 19 «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становив 2 особи.

Середньорічна заробітна плата штатного працівника Косівського МКП «Косівміськводосервіс» у 2012 році становила 13923, 26 грн.

За незайняте інвалідом робоче місце позивачем нараховано 13923, 26 грн. адміністративно-господарських санкцій та 2, 78 грн. пені за несвоєчасну сплату таких санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимоги ст. ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо працевлаштування інвалідів, не виконано обовязку щодо подання інформації органам державної служби зайнятості про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів, тому застосування до Косівського МКП «Косівміськводосервіс» адміністративно-господарських санкцій є обґрунтованим.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 19 вказаного Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно зі ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування (далі Порядок).

Згідно Порядку, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Форма вказаного звіту затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 42 від 10.02.2007 року.

Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування також передбачає, обов'язок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 420 від 19.12.2005 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що обов'язок роботодавця щодо забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачає:

виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць.

створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів.

звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем не виконано всіх обов'язків, зокрема, Косівське МКП «Косівміськводосервіс» не подавало звіти органу центру зайнятості про наявність вакансій за формою № 3-ПН, встановленою наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 420 від 19.12.2005 року.

У звязку з тим, що обовязок відповідача щодо виконання вимог ст. ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» полягає не лише у створенні робочих місць для працевлаштування інвалідів, але й у поданні відповідної звітності та інформації органам державної служби зайнятості, Фонду соціального захисту інвалідів, тому не подання такої звітності/інформації унеможливлює працевлаштування інвалідів та є підставою для застосування до підприємства адміністративно-господарських санкцій.

За таких обставин, застосування до Косівського МКП «Косівміськводосервіс» адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів сплати таких санкцій в загальному розмірі 13926, 04 грн. є правомірним.

Повно встановивши фактичні обставини справи, належно оцінивши докази, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, суперечать обставинам справи та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Косівського міського комунального підприємства «Косівміськводосервіс» залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.05.2013 року в справі № 809/1240/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

ОСОБА_2