Справа № 825/3921/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3921/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Горбань Н.І.

Земляна Г.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрєвробуд Плюс" до Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрєвробуд Плюс" (далі - ТОВ Укрєвробуд Плюс") звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - Бахмацька ОДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень від 29.09.2014 р. №, №.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року позов задоволено.

На вказану постанову Бахмацька ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, Бахмацькою ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Укрєвробуд Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. при придбанні товарів (робіт, послуг) від ТОВ «Сетмаркет» за період з 01.01.2013 р. по 31.01.2013 р., при придбанні товарів (робіт, послуг) від TOB «СК «ВАРДАТ СЕРВІС» за період з 01.03.2013 р. по 31.03.2014 р., при придбанні товарів (робіт, послуг) від ТОВ "ХАЙ-ТЕК ТЕХЙОЛОДЖІ", за результатами якої складено акт перевірки від 16.09.2014 р. №662/22/36946004.

Даною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 235 007,00 грн.;

- п. 138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України, заниження сплати податку на прибуток у сумі 148 932,19 грн.

На підставі акту перевірки Бахмацькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 29.09.2014 р.:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів на суму 293 758,75 грн. (основний платіж - 235007,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 58751,75 грн.);

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток із вироблених в Україні товарів у розмірі 186 165,24 грн. (основний платіж - 148932,19 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 37233,05 грн.).

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Податкового кодексу України.

Статтею 198 Податкового кодексу України, визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, в тому числі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, при цьому датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, в перевіряємий період позивач мав господарські відносини:

- з ТОВ «СК «ВАРДАТ СЕРВІС» на підставі договорів підряду в капітальному будівництві від 03.01.2013 р. №03/01, від 03.01.2013 р. №03-01/13, від 04.01.2013 р. №04/01, та додаткових угод від 03.01.2013 р. №1, від 09.01.2013 р. №2, від 15.01.2013 р. №3, від 04.01.2013 р. №1;

- з ТОВ «ХАЙ-ТЕК ТЕХНОЛОДЖІ» на підставі договору підряду в капітальному будівництві від 18.09.2013 р. №1809 та додаткових угод від 25.12.2013 р. №4, від 25.12.2013 р. №3, від 19.12.2013 р. №2, від 18.09.2013 р. №1;

- з ТОВ «Сетмаркет» на підставі договору від 27.12.2012 р. №27/12 щодо закупівлі будівельних матеріалів, виробів, устаткування.

На підтвердження реальності виконання вказаних договорів позивачем надано податкові та видаткові накладні, акти приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів (фактичних витрат), платіжні доручення та банківські виписки.

Такі документи відповідають чинному законодавству та дають можливість встановити зміст і обсяг господарських операцій, а також використання придбаного товару у власній господарській діяльності.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами.

Як вбачається з акту перевірки податковим органом не зазначено жодних зауважень щодо повноти та змісту поданих позивачем для перевірки первинних документів.

При цьому, зазначені у акті перевірки обставини стосуються лише господарської діяльності контрагентів позивача та подання ними податкової звітності, і жодним чином не доводять недобросовісності позивача та відсутності реальності господарських операцій.

Отже, відповідач позбавив ТОВ Укрєвробуд Плюс" права на формування валових витрат та податкового кредиту через недотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Однак, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту та донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Відповідачем не надано судового рішення, яке б набрало законної сили, щодо встановлення факту відсутності у позивача мети на здійснення господарської діяльності та відсутності її реального здійснення. Також не наданого судового рішення в порядку ст. 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів між позивачем та його контрагентами.

Крім того, жодним законом не передбачено право податкового органу самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Щодо посилання податкового органу на відсутність реального характеру зазначених правочинів через неспроможність контрагентів його виконання у зв'язку з відсутністю належних ресурсів, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено кількість працівників та конкретно визначених ресурсів в тому числі і складських приміщень, які повинні були бути у контрагентів для виконання передбачених вказаним договорами операцій, а тому такі посилання податкового органу є необґрунтованими.

Таким чином, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено обґрунтованість прийняття податкових повідомлень-рішень від від 29.09.2014 р. №, №, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу Бахмацької ОДПІ необхідно залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 24.02.2015 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Горбань Н.І.