Справа № 821/359/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/359/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганій С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-2012" до управління Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області про визнання дій протиправними,

встановив:

Позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області про визнання протиправним дій відповідача, щодо зобов'язання ТОВ «Колос-2012» сплачувати щомісячно фактичні витрати по пільговим пенсіям.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на адресу ТОВ «Колос-2012» направлено розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що працювали на ТОВ «Колос-2012». Також позивач зазначає, відповідач ігнорує ту обставину, що згідно зазначених ним «Прикінцевих положень» виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058. Зазначена норма на даний момент є чинною, а тому позивач не розуміє, чому відповідач пред'являє вимоги до нього коли законом прямо визначено джерела та порядок виплати. Вважає розрахунок незаконним, необґрунтованим, тому позивач звернувся до суду.

Позивач в позові зазначив про розгляд справи за відсутності представника ТОВ«Колос-2012».

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких зазначив, що управлінням пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області вчинені дії в межах повноважень і способом передбаченим законодавством України. Просить суд відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без участі представника відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ч.4 ст.122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення відповідно до ч.1 ст.14 Закону №1058-VI та п. 1 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97 (далі - Закон №400/97), Закон чинний в частині, що не суперечить Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача працювали працівники, які мають право на пільгову пенсію за Списком №2: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується копіями довідок та трудових книжок, з яких вбачається наявність необхідних підстав та стажу роботи у працівників для призначення пільгових пенсій відповідно до п.п. "б"-"з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідач направив позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015р.

Позивачем також подавались довідки, які підтвердили право громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на отримання пенсій на пільгових умовах.

Суд зазначає, що позивач є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Відповідно до ст.94 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014р. №71-УІІІ внесено зміни до ст.281 Податкового кодексу України від 02.12.2012р. №2755-УІ, а саме назву після слова "сплати" доповнено словом "земельного"; у пункті 281.3 слова фіксованого сільськогосподарського податку" замінено словами "єдиного податку четвертої групи". Так, у підприємств, які були платниками фіксованого сільськогоподарського податку, з 01.01.2015р. виник обов'язок відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи, вищезазначене, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до п.п."б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є правомірними та витрати підлягають відшкодуванню управлінню Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області повному обсязі.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону №1058 в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону №1058. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом №1058.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

В абзаці 4 ч.1 ст.2 Закону №400/97-ВР зазначено, що для платників збору, визначених п.п.1 та 2 ст.1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п."б" - "з" ст.13 Закону №1788 до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій передбачений Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1).

Відповідно до п.6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 "Прикінцевих положень" Закону №1058 в таких розмірах: - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону №1058, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Пунктами 6.8, 6.9 Інструкції №21-1 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно п.6.10 Інструкції №21-1 відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Позивач є, відповідно до п.2.1.1 Інструкції №21-1, платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, позивач має покрити витрати на виплату та доставку пенсій.

Відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) є платниками збору - фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищевикладене, оскільки громадяни, які представлені позивачем на пільгову пенсію набули необхідного пільгового стажу в ТОВ «Колос-2012»., а також те що були внесені зміни до ст.281.3 Податкового кодексу України, то і відшкодовувати витрати в повному обсязі повинен тільки позивач.

Також суд зазначає, з 01.01.2015р. виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

Крім того, посилання позивача на те, що вимоги щодо відшкодування витрат Фонду до позивача не повинні пред'являтися до нього, оскільки законом прямо визначено джерела та порядок відповідно до Прикінцевих положень Закону №1058-IV виплати пенсій особам, яким призначені відповідно до пунктів в - е, ж, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів пенсійного Фонду, а з 01.01.2005р. - за рахунок Державного бюджету України, суд вважає безпідставним, з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів ч.1 ст.13 Закону №1788 за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 01.01.2004р., не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом №1058).

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог ст.14 Закону №1788.

Такий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду України в справі №21-251а/12 від 25.09.2012р.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Доводи позивача, викладені в позові є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Колос-2012».

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-2012" залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Циганій С.І.

кат. 10.2.4