Справа № К/9991/22555/12-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Київ К/9991/22555/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 по справі №2а/1770/4859/2011 за позовом Акціонерного товариства «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2011, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012, позовні вимоги Акціонерного товариства «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Визнано недійсними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 16.06.2011 № та №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби 21.03.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 24.04.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 198.3 статті 198, пунктів 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Акціонерне товариство «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» є юридичною особою, яка має своє представництво в Україні - Представництво «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.».

Державною податковою інспекцією у місті Рівному Рівненської області проведено позапланову виїзну перевірку Представництва «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за березень 2011 року.

Перевіркою встановлено порушення підприємством пункту 198.3 статті 198, пунктів 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого, позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2011 року на 133373,00грн. та від'ємного значення у сумі 104868,00грн.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у місті Рівному Рівненської області складено акт від 06.06.2011 №716/26603641 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.06.2011 №, яким Представництву «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 133373,00грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 1,00грн., та №, яким Представництву «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 104868,00грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 1,00грн.

Фактичною підставою для прийняття спірних рішень став висновок податкового органу про неправомірність включення Представництвом «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені при імпортуванні обладнання за договорами, які не передбачають перехід права власності на товар та передбачають повернення матеріалів постачальнику.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 201.12 статті 201 Податкового кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Відповідно до положень пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, належне оформлення вантажних митних декларацій, якими підтверджується факт сплати позивачем до бюджету спірних сум податку на додану вартість при імпортуванні товарів на митну територію України, та факт сплати позивачем суми ПДВ при імпортуванні матеріалів відповідачем не заперечується.

Спірні операції по ввезенню на митну територію України на умовах безоплатної поставки матеріалів підпадають під ознаки переміщення товарів через митний кордон України в режимі імпорту, а оскільки ввезення товарів з-за меж митного кордону України на підставі договору безоплатної поставки з метою оподаткування прирівнюється до імпорту, то суми податку на додану вартість, сплачені при такому імпорті, включаються до складу податкового кредиту звітного періоду.

Враховуючи наведене, висновок судів попередніх інстанцій про неправомірність податкових повідомлень-рішень від 16.06.2011 № та № є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 по справі №2а/1770/4859/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв