Справа № 816/4555/14
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р.Справа № 816/4555/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Касьянова С.М.

представника позивача Овчаренка В.Ю.

представника відповідача Боровик Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2014р. по справі № 816/4555/14

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство "Кременчуцький завод технічного вуглецю" (далі за текстом -ВАТ "КЗТВ", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі за текстом - Кременчуцька ОДПІ, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.10.2014 №/2123, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 295,00 грн за податковою декларацією від 19.06.2012 № та в розмірі 970 025,00 грн за податковою декларацією від 19.09.2013 №.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 30.10.2014 №/2123.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне дослідження судом першої інстанції доказів та встановлення обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 86, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Українська нафто-газова компанія" та ПП "Альтекс Еко Груп" по ланцюгу постачання, у зв'язку з надходженням до Кременчуцької ОДПІ матеріалів податкових перевірок вказаних контрагентів позивача, якими встановлені факти відсутності контрагентів за податковою адресою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що юридична особа Відкрите акціонерне товариство "Кременчуцький завод технічного вуглецю" (ідентифікаційний код 00152299) зареєстроване виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 23.06.1994, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 1 001035 (а.с. 117). ВАТ "КЗТВ" перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 16.08.1994 за №1484 та є, зокрема, платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 24093479 серії НВ № 302955, виданий 22.07.1997 (а.с. 118).

У період з 10.10.2014 по 14.10.2014 посадовими особами Кременчуцької ОДПІ на підставі наказу від 10.10.2014 №2961 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ВАТ "КЗТВ" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Українська нафто-газова компанія" (ідентифікаційний код 37764888) за період серпень 2013 року, ПП "Альтекс Еко Груп" (ідентифікаційний код 36962760) за період травень 2012 року, та з питань перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2014 року, результати якої оформлено актом від 14.10.2014 №2413/16-03-22-01-08/00152299 (а.с. 11-35).

Вказаним актом зафіксовано порушення ВАТ "КЗТВ" приписів пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого сума від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного (податкового) періоду зменшується на 971 320,00 грн, в т.ч. за травень 2012 року на суму 1 295,00 грн, за серпень 2013 року на суму 970025,00 грн.

На підставі даного акту Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 30.10.2014 №/2123, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 295,00 грн за податковою декларацією від 19.06.2012 № та в розмірі 970 025,00 грн за податковою декларацією від 19.09.2013 № (а.с.10).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності податковим органом факту порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо завищення суми податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Українська нафто-газова компанія" та ПП "Альтекс Еко Груп".

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для висновку про завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумами податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість стали доводи податкового органу про безтоварність операцій з придбання природного газу позивачем у контрагента - ТОВ "Українська нафто-газова компанія" та операцій з передачі промислових відходів контрагенту - ПП "Альтекс Еко Груп", у зв'язку з чим позивачем порушено вимоги п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника податків створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, укладених платником податку договорів.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є визначальною для встановлення податкових зобов'язань та виникнення права на податковий кредит; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Тому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, що здійснює операції з постачання товарів/послуг.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, підтверджений податковою накладною.

З матеріалів справи вбачається, що 30.07.2013р. між ТОВ "Українська нафто-газова компанія" (постачальник) та ВАТ "КЗТВ" (покупець) був укладений договір на постачання природного газу №ПН/13-413 (а.с. 48-51), за умовами якого постачальник зобов'язується передати покупцю природний газ імпортований за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Згідно з п.п. 3.4, 3.5 Договору, приймання - передача газу, поставленого Постачальником Покупцеві у відповідному місяці оформляється щомісячними актами приймання - передачі природного газу. Акти приймання - передачі природного газу, що зазначені у пункті 3.4 даного договору, складає постачальник з наступним погодженням з покупцем до 5 (п'ятого) числа, наступного за звітним місяця.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ "Українська нафтогазова компанія" поставлено, а ВАТ "КЗТВ" прийнято та оплачено обсяги газу в серпні 2013 року - 1382,845 тис. м3 загальною вартістю 5 820 148,34 грн, в тому числі ПДВ 970 024,72 грн, що підтверджується актом приймання - передачі природного газу від 31.08.2013 б/н (а.с. 52).

Відповідно до пункту 3.2 договору від 30.07.2013 постачальник передає покупцю придбаний для нього газ в об'ємах відповідно до п. 2.1 цього Договору, у мережі ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України".

Пунктом 3.10 договору передбачено, що покупець зобов'язується самостійно укласти договори на транспортування природного газу територією України.

Колегією суддів встановлено, що на виконання умов договору від 30.07.2013 позивач 25.02.2013 уклав із ПАТ "Укртрансгаз" в особі директора філії "УМГ "Черкаситрансгаз" (газотранспортне підприємство) договір №/09-4143/13к (а.с. 59-64) на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, за пунктом 1.1. якого газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору від 25.02.2013 послуги з транспортування газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. Пунктом 4.2. Договору передбачено, що кількість протранспортованого Газотранспортним підприємством газу Замовника до мережі газорозподільного підприємства визначається вузлами обліку газу, які встановлені на ГРС.

Актом наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами від 31.08.2013, підписаним ВАТ "КЗТВ" та ПАТ "Укртрансгаз", засвідчено факт надання послуг з транспортування природного газу протягом серпня 2013 року обсягом 1 382,845 тис. м3 (а.с. 65).

27.02.2013 між позивачем та ПАТ "Кременчукгаз" (газорозподільне підприємство) укладено договір на розподіл природного газу №2397-21, згідно з яким газорозподільне підприємство зобов'язалося надати ВАТ "КЗТВ" послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів замовника (а.с. 67-73).

Відповідно до пункту 3.3 договору газорозподільне підприємство транспортує природний газ у загальному потоці газу від пунктів приймання-передачі газу в газорозподільній мережі до пунктів призначення.

Згідно з актом прийому-передачі фактично протранспортованих обсягів газу від 31.08.2013 ПАТ "Кременчукгаз" протранспортувало природний газ від ТОВ "Українська нафто-газова компанія" через газотранспортну систему "Черкаситрансгаз" Кременчуцьке УМГ протягом серпня 2013 року обсягом 1 382,845 тис. м3 (а.с. 74).

Листом ПАТ "Укртрансгаз" від 22.10.2014 №6141/39 заступник директора з виробництва Шеремет Є.В. підтвердив факт транспортування природного газу до ГРС Кременчук та передачу в мережу газорозподільного підприємства ПАТ "Кременчукгаз" для подальшого транспортування замовнику у серпні 2013 року обсягом 1382,845 тис. м3 (а.с. 66).

Відповідно до положень статті 11 Закону України від 08.07.2010 №2467-VI "Про засади функціонування ринку природного газу" облік природного газу, у тому числі комерційний (приладовий), здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його видобування, транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Комерційний (приладовий) облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки.

Вузлом обліку природного газу є сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання у робочих умовах, реєстрації, збереження результатів вимірювання та розрахунків об'єму газу, приведеного до стандартних умов.

За даними вузла обліку природного газу (обчислювач ОЕ-22ДМ) в серпні 2013 року до ВАТ "КЗТВ" надійшло 1 382,845 тис. м3 природного газу, що зафіксовано у відомості обліку споживання природного газу з 01.08.2013 по 31.08.2013 (а.с. 75).

На підтвердження використання придбаного у ТОВ "Українська нафто-газова компанія" природного газу у власній господарській діяльності, позивачем надано до суду акти споживання природного газу на заводі, відомості щодо розподілу компонентів по маркам технічного вуглецю за серпень 2013 року (а.с. 76-79).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились безготівковим шляхом, про що свідчать надані позивачем до матеріалів справи платіжні доручення та рахунки на оплату (а.с. 52-56).

Наявні в матеріалах справи податкові накладні, видані ТОВ "Українська нафто-газова компанія" від 14.08.2013 №98 на суму ПДВ 83 333,33 грн; від 31.08.2013 №292 на суму ПДВ 886 691,39 грн (а.с. 57-58), відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України, тобто підстави вважати зазначені податкові документи недійсними відсутні.

Також з матеріалів справи вбачається, що 20.10.2011 між ВАТ "КЗТВ" (замовник) та ПП "Альтекс Еко Груп" (виконавець) укладено договір №20/3 (а.с. 36-39), згідно умов якого замовник доручає та передає, а виконавець зобов'язується прийняти промислові відходи, які утворились у замовника та надати послуги по збиранню, зберіганню та перевезенню для подальшого їх видалення, захоронення чи утилізації на умовах цього Договору.

На виконання умов зазначеного договору, розрахунки між сторонами здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 42-43).

З метою доведення реальності господарських операцій за вказаним договором, позивачем надано до суду рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні (а.с. 40-41, 44-47).

Згідно зі статтею 201 Податкового кодексу України податкові накладні ПП "Альтекс Еко Груп" містять всі необхідні реквізити, підписані і скріплені печаткою підприємства. Під час здійснення перевірки контролюючий орган недоліків первинної документації позивача не встановив.

З пояснень представника позивача вбачається, що ВАТ "КЗТВ" сплачував екологічний податок та подавав відповідну податкову звітність, зокрема в період надання послуг за договором від 20.10.2011 №20/3. (а.с. 113-116).

Колегією суддів встановлено, що основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є 20.13 - виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин (а.с.119).

З пояснень представника позивача вбачається, що ТОВ "КЗТВ" є єдиним в Україні виробником технічного вуглецю, необхідного для виробництва шин. Повністю забезпечуючи потреби внутрішнього ринку завод більш ніж 90% своєї продукції експортує виробникам шин в країни Європи. При цьому, технологічний процес виробництва технічного вуглецю є складним та передбачає використання різних видів енергоресурсів, основним з яких є природний газ, у зв'язку з чим ТОВ "КЗТВ", для забезпечення безперервності виробничого процесу, змушений постійно укладати господарські угоди з постачальниками природного газу,одним з яких є ТОВ "Українська нафтогазова компанія" (основний вид діяльності за КВЕД є 35.23 - торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (а.с. 135).

Також колегією суддів встановлено, що в процесі виробничої діяльності ВАТ "КЗТВ" з виробництва технічного вуглецю, яка призводить до утворення різних видів забруднюючих речовин, позивач співпрацює з ПП "Альтекс Еко Груп" - основний вид діяльності за КВЕД: 38.12 - збирання небезпечних відходів (а.с. 140).

Відповідачем не надано до суду доказів фактичної відсутності операцій по придбанню позивачем товару у ТОВ "Українська нафтогазова компанія" та ПП "Альтекс Еко Груп".

Отже, з наданих позивачем первинних документів вбачається, що діяльність позивача відповідає умовам укладених договорів та видам господарської діяльності, свідчить про наявність господарської мети при здійсненні господарських операцій з метою отримання прибутку.

Таким чином, формування податкового кредиту обумовлено придбанням товару послуг з метою його використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності у платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право позивача на отримання податкового кредиту за перевірений період підтверджене належними доказами, а тому висновок відповідача про порушення позивачем вимог п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ "Українська нафтогазова компанія" та ПП "Альтекс Еко Груп" є необґрунтованим.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправомірності формування податкового кредиту позивача, з огляду на наявність актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Українська нафтогазова компанія" та ПП "Альтекс Еко Груп", з огляду на наступне.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним формування податкового кредиту позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо його формування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентів позивача або інші недоліки господарської діяльності контрагентів позивача при фактичному здійсненні господарських операцій не впливає на податковий кредит позивача.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання відповідача на анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ "Українська нафтогазова компанія" 24.06.2014 (а.с. 90) оскільки правовідносини між ВАТ "КЗТВ" та ТОВ "Українська нафтогазова компанія" відбулися раніше - у серпні 2013 року, коли вказаний контрагент був зареєстрованим платником ПДВ, що не обмежує права позивача на формування податкового кредиту в серпні 2013 року.

Згідно зі ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Отже, керуючись приписами наведених норм процесуального закону, оцінивши надані позивачем до матеріалів справи докази, а також враховуючи, що в наданих позивачем до суду документах наявні необхідні реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відсутність яких спричиняє втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, колегія суддів зазначає, що підприємством ВАТ "КЗТВ" доведено правомірність формування податкового кредиту перевіреного періоду в результаті фінансово-господарських відносин з контрагентом ТОВ "Українська нафтогазова компанія" та ПП "Альтекс Еко Груп".

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2014р. по справі № 816/4555/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 19.02.2015 р.