Справа № 826/5524/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2015 року 11:15 № 826/5524/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Амельохіна В.В., суддів: Аблова Є.В., Шулежко В.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаКабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, Прем'єр -міністра України, Міністра освіти і науки України Український центр оцінювання якості освіти
провизнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач-1), Міністерства освіти і науки України (далі по тексту - відповідач-2), Прем'єр -міністра України (далі по тексту - відповідач-3), Міністра освіти і науки України (далі по тексту - відповідач-4), третя особа - Український центр оцінювання якості освіти з урахуванням змінених позовних вимог про:

- визнання дії відповідачів з підготовки і прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.03.2014р. №241-р про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Українського центру оцінювання якості освіти такими, що не відповідають діючому законодавству;

- скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.03.2014р. №241-р про звільнення позивача з посади директора Українського центру оцінювання якості освіти.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав правомірності прийняття Кабінетом Міністрів України оскаржуваного розпорядження від 23.03.2014р. №241-р.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що й відповідачі.

В судовому засіданні 04.02.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.03.2014р. №241-р звільнено ОСОБА_1 з посади директора Українського центру оцінювання якості освіти за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (пункт 1 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України).

Не погоджуючись з оскаржуваним розпорядженням позивач зазначає, що воно прийнято протиправно, оскільки відповідачами порушено норми п. 10 та п. 15 Порядку розгляду питань, пов'язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою КМ України від 11.04.2012р. №298, а саме: Прем'єр -міністр України не звернувся до Кабінету Міністрів України з пропозицією та не вніс відповідне подання щодо звільнення ОСОБА_1 з посади, а також не додано до подання завізованого Міністром освіти і науки України проекту рішення про звільнення з посади із зазначенням причин звільнення, біографічну довідку з фотокарткою, що засвідчується підписом керівника кадрової служби і скріплюється печаткою, пояснення позивача, як особи, що звільняється за порушення трудової дисципліни.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої та третьої статті 113 Конституції України та частини першої статті 1 та статті 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, що у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Одним з основних повноважень Уряду передбачених статтею 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» є забезпечення проведення політики у сфері освіти.

Статтею 117 Конституції України, якій кореспондує стаття 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», передбачено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Частина третя вказаної статті Закону передбачає, що акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1312 Про невідкладні заходи щодо запровадження зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості совіти», якою затверджено Положення про Український центр оцінювання кості освіти (далі - Центр) визначено, що Центр є бюджетною установою, що належить до сфери управління МОН.

Центр у своїй діяльності керується конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами МОН та цим Положенням.

Центр очолює директор, який призначається на посаду за поданням МОН і звільняється з посади Кабінетом Міністрів України. Директор Центру здійснює керівництво діяльністю Центру, несе персональну відповідальність перед Кабінетом Міністрів України за виконання покладених на Центр завдань (пункти 8 та 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1312).

Крім того, Директор Центру згідно покладених на нього повноважень, зокрема: видає у межах своєї компетенції накази, забезпечує здійснення контролю за їх виконанням; в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади працівників Центру.

З наведених норм законодавства вбачається, що Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями щодо призначення на посаду та звільнення з посади за поданням Міністра освіти і науки директора Українського центру оцінювання якості освіти.

З матеріалів справи вбачається, що керуючись абзацом першим пункту 9 Положення про Український центр оцінювання якості освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1312, Міністр освіти і науки України вніс на розгляд Уряду пропозицію від 21.03.2014 №1/10-636 стосовно звільнення ОСОБА_1 з посади директора Українського центру оцінювання якості освіти, за результатами розгляду якого Прем'єр - міністром України внесено на розгляд Кабінету Міністрів України подання №10293/0/1-14 від 23.03.2014р. про звільнення позивачки з посади директора Центру, яке в подальшому підтримане Урядом, в результаті чого видано оскаржуване розпорядження від 23.03.2014 №241-р.

В обґрунтування своєї пропозиції щодо доцільності звільнення позивачки з займаної посади Міністром освіти і науки України зазначено, що ОСОБА_1 на посаді директора Українського центру оцінювання якості освіти допустила дії, які мають всі ознаки грубого порушення керівником підприємства та підтверджуються Актом комісії перевірки фактів дотримання вимог законодавства директором Українського центру оцінювання якості освіти ОСОБА_1 в частині залучення працівників Українського центру оцінювання якості освіти до роботи у вихідні та святкові дні, а також про вид компенсації, отриманої працівниками за роботу в такі дні, складеним 21.03.2014 (далі - Акт перевірки ).

Вказаним Актом перевірки встановлено факти порушення вимог законодавства директором Українського центру оцінювання якості освіти ОСОБА_1 в частині залучення працівників Українського центру оцінювання якості освіти до роботи у вихідні та святкові дні; встановлено факти порушення чинного законодавства в частині безпідставного прийняття на роботу працівника, який не відповідає кваліфікаційним вимогам.

Результатом виявлення фактів грубого порушення вимог законодавства директором Українського центру оцінювання якості освіти ОСОБА_1 та у відповідності до статті 147 КЗпП України стало клопотання комісії про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Згідно зі статтею 71 КЗпП України робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині другій цієї статті.

Залучення окремих працівників до роботи у вихідні дні допускається в таких виняткових випадках:

1) для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій і негайного усунення їх наслідків;

2) для відвернення нещасних випадків, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, загибелі або псування майна;

3) для виконання невідкладних, наперед не передбачених робіт, від негайного виконання яких залежить у дальшому нормальна робота підприємства, установи, організації в цілому або їх окремих підрозділів;

4) для виконання невідкладних вантажно-розвантажувальних робіт з метою запобігання або усунення простою рухомого складу чи скупчення вантажів у пунктах відправлення і призначення.

Залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Однак, всупереч вимогам вказаної статті випадків, які могли стати підставою для залучення працівників Українського центру оцінювання якості освіти до роботи у вихідні та святкові дні встановлено не було.

В судовому засіданні представник відповідача - 1 пояснив, що така практика безпідставного залучення працівників Українського центру оцінювання якості освіти до роботи у вихідні та святкові дні за період роботи ОСОБА_1 на посаді директора була систематичною.

Конституція України статтею 45 закріплює право кожного, хто працює, на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці (стаття 2 КЗпП України).

Відповідно до статті 52 КЗпП України для працівників установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

З цього вбачається, що директором Українського центру оцінювання якості освіти ОСОБА_1 під час роботи на займаній посаді допущено неодноразове та грубе порушення трудових прав працівників в частині їх безпідставного залучення до роботи у вихідні та святкові дні.

Крім того, представник відповідача - 1 пояснив, що позивачка перебуваючи на посаді була відповідальна за призначення на посади та звільнення з посад працівників Центру, а тому факт призначення на посади осіб, кваліфікаційні вимоги, яких не відповідають таким посадам є порушенням, що вказує на непрофесіоналізм і безвідповідальність в роботі керівника Центру, що також у свою чергу має негативний вплив на якість роботи Центру загалом.

Наведені порушення законодавства позивачкою на посаді директора Центру підпадають під дію пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України, що і стало підставою для її звільнення з займаної посади.

Таким чином, Кабінет Міністрів України наділений правом звільняти керівника Центру у разі порушення трудового законодавства або встановлення неефективності роботи такого керівника.

Разом з тим, слід зазначити, що суд не дає оцінку доводам ОСОБА_1 щодо перебування її у трудових відносинах з Українським центром оцінювання якості освіти, оскільки дані відносини не відносяться до публічної служби.

У зв'язку з тим, що колегією суддів не встановлено протиправних дій відповідачів з підготовки і прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.03.2014р. №241-р про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Українського центру оцінювання якості освіти такими, позовні вимоги є необґрунтованими, а розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.03.2014р. №241-р про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Українського центру оцінювання якості освіти таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.В. Амельохін

Судді: Є.В. Аблов

В.П. Шулежко