Справа № 643/17780/14-а
Суддя: Задорожна А. М.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/14/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Задорожної А.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 13 листопада 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просив: поновити йому строк для звернення за захистом порушених прав до Московського районного суду м. Харкова в порядку адміністративного судочинства з адміністративним позовом про виплату пенсії в розмірах, передбачених законом, як інваліду, особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2014 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача з 01.01.2014 року; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому основну та додаткову пенсії, які особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 01.01.2014 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше сплачених сум (проведених виплат); зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам витрат частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», враховуючи 8-кратний розмір пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , але своєчасно не сплаченої пенсії, у розмірі, обчисленому згідно Порядку проведення компенсації громадянам витрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ №159 від 21.02.2001 року за період з 01.01.2014 року по 30.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що він є ліквідатором ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку та отримує пенсію, призначену йому управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова.

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалід 2 групи, має право на державну пенсію, яка не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленої мінімальної пенсії.

З 01.01.2014 року управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова ігнорує вищевказані норми Закону та проводить нарахування та виплату пенсії в меншому розмірі, на підставі постанови КМ України від 23.11.2011 року №1210.

Вважав протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо невиконання перерахунку щомісячної основної державної пенсії та додаткової пенсії з 01.01.2014 року, тому звернувся до суду з цим позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити позов у повному обсязі.

Представник управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова - Багрій Ю.В. надійшло письмове заперечення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії; перебуває на обліку в управлінні з 25.09.1990 року та отримує пенсію відповідно до ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інвалід ІІ групи.

Розрахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсія позивачеві нарахована відповідно до цієї постанови правомірно.

Оскільки позивач подав заяву про розглянути справи за його відсутністю, а неприбуття представника відповідача не перешкоджає судовому розгляду, клопотання про виклик свідків чи проведення експертизи не заявлялися, справу розглянуто у порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, та представником відповідача - головним спеціалістом-юрисконсультом управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова Багрій Ю.В. у запереченні на позовну заяву, дійшов наступного:

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2014 року позовну заяву за період з 01.01.2014 року до 12.05.2014 року залишено без розгляду та відкрито скорочене провадження у адміністративній справі за період з 13.05.2014 року.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2014 року призначено справу до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідом 2-ї групи по захворюванню, що пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 та довідками МСЕК (а. с. 10-13).

Статтею 22 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження обсягу та об'єму прав і свобод.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 4 від 16.03.2012 року "Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" тимчасове зупинення дії закону чи окремих його положень не припиняє чинності закону; після закінчення строку, на який зупинено їх дію, ця дія поновлюється автоматично.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" повноваження визначати розмір державної та додаткової пенсії, передбаченої статтями 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Кабінету Міністрів України не делеговані, розміри цієї пенсії, визначені зазначеним Законом, не змінені, зупинення дії статей 50 та 54 Закону не передбачено.

На підставі Закону України від 31.07.2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014 року, "Прикінцеві положення» Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" були доповнені п. 67, за яким було встановлено, що норми і положення ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

З 03.08.2014 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Таким чином, в межах заявленого позову, позивач має право на отримання пенсії з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року у розмірі не меншому, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком по ІІ групі інвалідності, що передбачено ст. ст. 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві в період з 12.06.2014 року по 02.08.2014 рок застосуванню підлягають ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням визначення поняття мінімальної пенсії за віком частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постанови Кабінету Міністрів України.

В зв'язку з викладеним, є необґрунтованими доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях, про те, що позивачеві виплата пенсії здійснювалась правомірно та відповідно до норм чинного законодавства, а саме Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210, оскільки цей Порядок є підзаконним актом, а тому суд для вирішення даного спору застосовує вимоги Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має пріоритетне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 05.10.2006 р. № 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є управління Пенсійного фонду України у в Московському районі м. Харкова, дане управління є належним відповідачем по справі.

Таким чином, письмовими запереченнями наданими відповідачем, підтверджуються доводи позовної заяви про те, що позивачеві як інваліду ЧАЕС ІІ групи за період з 13.05.2004 року по 02.08.2014 року нараховано та виплачено пенсії в розмірі меншому, ніж це встановлено ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Щодо позовних вимог про зобов`язання провести нарахування та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати основної та додаткової пенсії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі-Закон) та п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року N 159 (далі-Порядок) встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться лише у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, врахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру. Тобто компенсації підлягають лише нараховані, але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру.

Пунктом 3 Порядку № 159 встановлено вичерпний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Позивачем заявлена вимога про нарахування компенсації щодо оспорювальних сум пенсії, а не нарахованих, тому сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. Зважаючи на ті обставини, що нарахування основної та додаткової пенсії здійснювалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, а тому перерахування Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснено не було, то суд вважає, що підстав для зобов'язання відповідача провести позивачеві компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати, немає, тому дана вимога є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню в межах донарахування та виплати пенсії за один місяць.

Керуючись ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 8-14, 71, 104, 122, 159-163, 167, 256 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за період з 13.05.2014 року по 02.08.2014 року.

В іншій частині позову відмовити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова виконати постанову негайно в межах перерахунку та виплати пенсії за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Задорожна А.М.