Справа № 805/6/15-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р. Справа № 805/6/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Донецькій області про визнання незаконними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-670/05-14-25-13-9 від 18.06.2014 на суму 845,30 гривень та №Ф-825/05-14-25-13-9 від 19.08.2014 на суму 2113,25 гривень,

В С Т А Н О В И В:

6 січня 2015 року позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Донецькій області про визнання незаконними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки). Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач, як фізична особа-підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування, звільнений від сплати за себе єдиного внеску, оскільки є пенсіонером, який отримує пенсію за віком. З посиланням на статті 1, 4, 6, 9, 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", статті 1, 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтю 1 Закону України «Про пенсійне страхування», позивач просив визнати незаконними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-670/05-14-25-13-9 від 18.06.2014 на суму 845,30 гривень та №Ф-825/05-14-25-13-9 від 19.08.2014 на суму 2113,25 гривень.

Позивач у судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 4-6).

Представник відповідача у судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заперечення на позовну заяву та просила розглянути справу за її відсутності. З посиланням на норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" просила відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи, відповідно до приписів частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с. 11).

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що 13.12.2005 видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, та перебуває на податковому обліку в Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Донецькій області в якості платника єдиного податку, про що видано свідоцтво платника єдиного податку (а.с. 9,10).

18 червня 2014 року Костянтинівської об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-670/05-14-25-13-9, якою від позивача вимагається сплата недоїмки з єдиного внеску станом на 1 червня 2014 року в сумі 845,30 гривень (а.с. 12).

19 серпня 2014 року Костянтинівської об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-825/05-14-25-13-9, якою від позивача вимагається сплата недоїмки з єдиного внеску станом на 1 серпня 2014 року в сумі 2113,25 гривень (а.с. 14).

При прийнятті постанови суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) цей закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Статтею 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 1 Закону № 2464 органи доходів і зборів це центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Відповідно до статті 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно пунктів 6.3, 6.4 "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, яка формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

В той же час, положення статті 25 Закону №2464 поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 1 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон 1058-IV) визначено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно статті 1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон 1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону 1788-ХІІ трудові пенсії призначаються: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 12 Закону 1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно статті 13 Закону 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог частини 4 статті 4 Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, та отримує пенсію за віком, а договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування з відповідачем не укладав.

Суд не враховує доводи відповідача про те, що позивач буде звільнений від сплати за себе єдиного внеску після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464 визначено, що від сплати єдиного внеску звільнені фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, за умови що вони є пенсіонерами за віком та отримують відповідно до закону пенсію.

При цьому законодавець не ставить в залежність звільнення від сплати єдиного внеску від того, чи досягла особа пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами статті 25 Закону № 2464 у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є скасування спірної вимоги.

Суд не враховує посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки причини пропуску, наведені позивачем, були визнані судом поважними, про що було зазначено в ухвалі про відкриття провадження та призначення до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-670/05-14-25-13-9 від 18 червня 2014 року Костянтинівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату ОСОБА_1 недоїмки з єдиного внеску станом на 1 червня 2014 року в сумі 845 (вісімсот сорок п'ять) гривень 30 копійок.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-825/05-14-25-13-9 від 19 серпня 2014 року Костянтинівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату ОСОБА_1 недоїмки з єдиного внеску станом на 1 серпня 2014 року в сумі 2113 (дві тисячі сто тридцять п'ять) гривень 25 копійок.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Циганенко А.І.