Справа № 363/4887/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/4887/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Войнаренко Л.Ф. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю
представника позивачаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Вишгородської міської ради Київської області про оскарження рішення про відмову у виділенні земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Вишгородської міської ради Київської області, в якому просив: визнати неправомірними дії Вишгородської міської ради з приводу відмови у виділенні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивачу; зобов'язати Вишгородську міську раду виділити земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства позивачу.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явився представник позивача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2014 ОСОБА_6 звернувся до Вишгородського міського голови з заявою про надання йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. До заяви було додано копію паспорта та копію ідентифікаційного коду. Крім того, зазначено про надання позивачем дозволу на обробку його персональних даних.

Листом виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18.07.2014 позивачеві було роз'яснено порядок надання громадянам у користування земельних ділянок із зазначенням документів, які додаються до заяви у відповідності із вимогами статті 123 Земельного кодексу України.

Позивач, вважаючи що йому було відмовлено у виділенні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, звернувся до суду з даним позовом.

Серед передбачених статтею 12 Земельного кодексу України повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин є передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, надання їх у користування відповідно до вимог цього Кодексу.

Підстави набуття права на землю визначені у статті 116 Земельного кодексу України, за змістом першої частини якої, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з другою частиною цієї статті набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм приватизації у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено приписами статті 123 Земельного кодексу України.

Тобто, з наведеного випливає, що законодавцем визначено зміст клопотання про надання у власність або користування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та перелік документів, які до нього долучаються.

Зі змісту заяви позивача вбачається, що він звернувся до Вишгородського міського голови з заявою про надання йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Разом з тим, будь-яких інших відомостей, зокрема, щодо бажаного місця розташування (в тому числі у межах населеного пункту чи за його межами), розміру земельної ділянки, її меж у заяві не наведено. Не зазначено також і того, на якій правовій підставі позивач просив надати йому земельну ділянку. Крім іншого, зі змісту заяви слідує, що до неї було додано лише копію паспорта та копію ідентифікаційного коду.

Отже позивач, у встановленому наведеними нормами порядку, фактично до Вишгородської міської ради Київської області не звертався, підстави для винесення цього питання на сесію ради відсутні.

Судом встановлено, що рішення по заяві ОСОБА_6 виконавчим комітетом та сесією Вишгородської міської ради не приймалось.

Разом з тим, листом виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18.07.2014 позивачеві було роз'яснено порядок надання громадянам у користування земельних ділянок із зазначенням документів, які додаються до заяви у відповідності із вимогами статті 123 Земельного кодексу України.

Враховуючи наведені вище обставини, дослідивши заяву позивача до відповідача, а також відповідь відповідача на дану заяву, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява ОСОБА_6 розглянута в межах чинного законодавства, підстави для визнання неправомірними дії з приводу відмови позивачу з боку міської ради у виділенні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства відсутні.

Вимога позивача про зобов'язання Вишгородської міської ради виділити ОСОБА_6 земельну ділянку для ведення селянського господарства також є необгрутованою, оскільки дане питання віднесено до виключної компетенції відповідного органу, який згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України наділений повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Вишгородської міської ради Київської області про оскарження рішення про відмову у виділенні земельної ділянки - залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 23 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.