Справа № 804/1316/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 р. Справа № 804/1316/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Шкуті А.А.
представника позивача Фішелєвої Г.В.
представника відповідача Калугіної А.С.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача проти даного позову заперечував в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до норм митного законодавства. При цьому митницею, відповідно до наведених законодавчих норм, було надано позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак, Дніпропетровською митницею отримано лист від 16.07.2014 №7, яким декларант інформував, що додаткові документи не надаватимуться. Отже, у зв'язку з виявленням розбіжностей, які не були усунуті позивачем, враховуючи результати перевірки невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно зі сформованим митницею переліком, у митниці були відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості, а відтак, на думку представника відповідача, рішення про коригування митної вартості та картка відмови у прийнятті митної декларації скасуванню не підлягають, оскільки, прийняті відповідно до норм чинного законодавства.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Торговий Дім «Фаворит» та фірмою CHANGSHA JOYSAINT DISHAWARE CO. LTD, Китай, був укладений контракт № 2664-CJ/СН від 15.04.2014 на постачання продукції, відповідно до якого фірма зобов'язується поставити товар позивачу, найменування, ціна та кількість якого зазначаються у додатках і специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього контракту.
Згідно із специфікацією № 1 від 29.05.2014 р. до контракту № 2664-СJ/СН від 15.04.2014 на постачання продукції фірма CHANGSHA JOYSAINT DISHAWARE CO. LTD зобов'язалась здійснити поставку позивачу наступного товару:
- 0073 ВАV Тарілка порцелянова 19 см. у кількості 7752 од., за ціною 0,505 доларів США/од за загальною ціною 3914,76 доларів США, а всього за загальною ціною 18 873,12 доларів США.
Умова поставки - ФОБ ОСОБА_3 Китай (Інкотермс - 2010).
Відповідно до положень контракту № 2664-СJ/СН від 15.04.2014 на постачання продукції та специфікації № 1 від 29.05.2014 р. фірма CHANGSHA JOYSAINT DISHAWARE CO. LTD здійснила постачання позивачу вищезазначеного товару (інвойс № 140529 від 29.05.2014 р.).
Товар надійшов на митне оформлення до Дніпропетровської митниці Міндоходів 10.07.2014, що підтверджується відповідними відмітками на міжнародній товарно - транспортній накладній (СМR) № 329786 від 08.07.2014.
Митна вартість зазначеного товару складається з ціни товару за контрактом та витрат на транспортування. Ця вартість була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
Відповідач шляхом надіслання на адресу декларанта електронного повідомлення пред'явив вимогу про надання декларантом у 10 - денний термін додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації.
16.07.2014 року від митного брокера ТОВ «Гіперон Д», що здійснював декларування цих партій товару, було надано листа вих. №7 на адресу відповідача про те, що можливість надання у 10 - денний термін витребуваних відповідачем додаткових документів відсутня.
Відповідно до рішення відповідача № 110080000/2014/100165/1 від 17.07.2014 митна вартість визначена у розмірі 23 164,92 доларів США.
Вирішуючи правомірність прийняття митним органом оскаржуваного рішення, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 49 Митного кодексу України, визначено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості визначається ст. 53 Митного кодексу України.
Зокрема ч. 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, в тому числі, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Методи на основі віднімання 2в) та додавання 2г) вартості (ст. 62, 63 Митного кодексу України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГAТТ).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України (далі - МКУ) має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 МКУ, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МКУ.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу XI МКУ, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу XI МКУ.
Так, за результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) відповідно до ст. 337 МКУ в автоматизованому порядку за митною декларацією від 15.07.2014 № 110080000/2014/116625 було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
Якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Митного кодексу України.
При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.
З аналізу наданих суду документів та з пояснень представників сторін, судом з'ясовано, що дійсно в наданих митному органу документах містяться наступні розбіжності:
- згідно комерційної пропозиції, наданої декларантом до митного оформлення, зазначені товари пропонуються для продажу при умові їх відвантаження в термін з 01.05.2014р. по 01.06.2014р. Згідно коносаменту №1 WGE1405011А, фактичне відвантаження оцінюваного товару 05.06.2014 року;
- згідно п.2.1.8 договору від 10.10.2010 №1647 транспортного експедирування, експедитор ТОВ «Ітеріс» зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дати відвантаження у порту відправлення надати клієнту ТОВ «АТБ-Маркет» (в оригіналі) рахунок на оплату. Відповідно до коносаменту №WGE1405011А, фактична дата відвантаження заявленого товару 05.06.2014 року. Наданий декларантом до митного оформлення рахунок-проформа датований 10.07.2014 року, що не відповідає умовам п.2.1.8 договору від 10.10.2010 року №1647;
- згідно висновку експерта Дніпропетровської ТПП від 14.07.2014 №ГО-3134/1, експертом зроблено припущення щодо ринкової вартості товарів: 0217 ВАV тарілка фарфорова 22 см на рівні 0,555 дол.США/шт та 0073 ВАV тарілка супова фарфорова 19 см на рівні 0,505 дол.США/шт на умовах поставки FСА ОСОБА_3. Проте, зазначений висновок експерта базується на інформації сайту мережі Інтернет http:www.alibaba.com. http:www.alibaba.com є он-лайн платформою для бізнесу, «провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів», створювати власні профілі на якому мають можливість будь- які компанії та реєструватися будь-які користувачі. Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних.
Відповідно до вимог другої та третьої частини ст. 53 Митного кодексу України, під час консультацій декларанта було зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації.
Згідно п.6 ст.53 МКУ, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Під час судового розгляду з'ясовано, а також підтверджено матеріалами справи (лист від 16.07.2014 року № 7), що на запит митного органу позивачем не були надані запитувані документи.
Як наслідок, у зв'язку з вищезазначеними розбіжностями, уповноваженою особою митниці прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 16.07.2014 року № 110080000/2014/100165/1, де зазначається про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч. 2-4 статті 53 Митного кодексу України.
Суд вважає, що Рішення про коригування митної вартості товару «посуд столовий з фарфору» виробництва Китай, прийняте відповідно до положень розділу III Митного кодексу України, за результатами здійснення митного контролю з урахуванням визначеної ризиковості зовнішньоекономічної операції та електронного повідомлення декларанта щодо відсутності можливості надати додаткові документи за сформованим переліком.
У зв'язку з незгодою з прийнятим рішенням, за заявою декларанта, оцінювані партії товару були випущені у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за МД №110080000/2014/116993 від 17.07.2014 року відповідно до положень частини сьомої статті 55 Кодексу за наступними митними деклараціями з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до прийнятих Рішень про коригування митної вартості шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу:
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто митниця повинна мати можливість їх перевірити (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати (за наявності) на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, пов'язані з транспортуванням цього товару).
Представником відповідача зазначено, та вбачається з матеріалів справи, що за результатом розгляду додаткових документів, були виявлені наступні розбіжності:
- копія заявки на купівлю іноземної валюти платіжного доручення від 29.07.2014 №501 містить інформацію щодо доручення банку купити іноземну валюту на зазначених умовах. Представник відповідача пояснив, що даний документ не відображає господарську операцію - факт сплати ціни товару, що оцінюється, та не відображає рух активів на відповідних рахунках бухгалтерського обліку підприємства.
Крім того, в графі «Призначення платежу» - копії платіжного доручення від 29.07.2014 року №501 зазначено реквізити зовнішньоекономічного контракту від 15.04.2014 року №2664-СJ/СН. Для підтвердження митної вартості товару у відповідності до ст.53 Кодексу, декларант надає, в тому числі, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Наданим при здійсненні митних формальностей за митною декларацією від 15.07.2014 №110080000/2014/116625 висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 14.07.2014 №ГО-3134/1 підтверджено вартість товару «посуд столовий з фарфору», зазначеному у інвойсі від 29.05.2014 №140529, наданому до митного оформлення, на умовах поставки FОВ м. Yantian (Китай).
Представником відповідача зазначено, що для підготовки зазначеного висновку експертом використано порівняльний підхід на основі «обліку принципів заміни попиту і пропозиції подібного з відповідним коригуванням відмінностей між об'єктами порівняння та об'єктом оцінки. Коригування вартості подібного товару здійснюється шляхом додавання чи віднімання грошової суми з використанням коефіцієнта (процента) до ціни продажу (пропозиції) вказаного майна чи шляхом їх комбінування».
Проте, Висновок Дніпропетровської ТПП від 14.07.2014 №ГО-3134/1 не містить відомостей щодо застосованого експертом коефіцієнту (проценту) до ціни продажу (пропозиції) та, відповідно, результатів розрахунків щодо можливих коригувань відносно основних елементів, які використані експертом для порівняння.
Враховуючи зазначене, суд зазначає, що у наданому висновку відсутнє підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
З урахуванням спрацьованого профілю ризику митним органом було проведено перевірку повноти включення транспортної складової до заявленої декларантом митної вартості товару.
Відповідно до п.3 договору транспортного експедирування №1647 від 01.10.10 з ТОВ «Ітеріс» оплата послуг експедитора здійснюється на підставі рахунку та акту виконаних послуг, який підписується клієнтом (ТОВ «АТБ-маркет») протягом 5 банківських днів з моменту підписання обома сторонами акту виконання послуг та отримання від експедитора оригіналу рахунку на оплату.
Таким чином, в ході судового розгляду з'ясовано, та не спростовано представником позивача, що виявлені митним органом розбіжності Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» усунуті не були.
Враховуючи зазначені результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно зі сформованим митницею переліком, суд приходить до висновку, що у митниці були відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості.
Окрім цього, неможливість застосування першого методу обумовлена ненаданням Позивачем затребуваних митницею додаткових документів, наявністю розбіжностей в наданих документах, ненаданням позивачем обґрунтувань таких розбіжностей, а також неможливістю обрахування всіх складових митної вартості.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
Відповідно до ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).
Визначена митна вартість товару ґрунтується на митній вартості, відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваних товарів: за МД №100270002/2014/302885 від 14.07.2014 року.
З огляду на зазначене, враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, відсутності підтвердження числових значень складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості.
Відповідно до статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких умов суд вважає, що у митного органу були всі підстави ставити під сумнів заявлену митну вартість товару, а відтак посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з позивача суму судового збору, що належить сплатити до повної суми судового збору за подання цього позову в розмірі 1644,30 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» на користь Державного бюджету України решту суми не сплаченого судового збору в сумі 1644,30 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 16 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Кальник