Справа № 464/12612/14-а
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр.№ 2-а/464/17/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача в справі про порушення митних правил від 12.12.2014 р. №1522/20910/14, №1604/20910/14., якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 грн., покликаючись на те, що митних правил не порушував, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, вважає, що оскаржувана постанова винесена з пропущенням строку накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просять такий задоволити.

Представник відповідача згідно з письмовими запереченнями проти позову заперечив, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд відмовити йому у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із диспозицією ч.3 ст.470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

У п.1 ч.1 ст.95 МК України передбачений строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту, який становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С. в справах про порушення митних правил №1522/20910/14, №1604/20910/14 від 12 грудня 2014 р. позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

З даної постанови вбачається, що 04.07.2014 р. близько 13.02 год. громадянин України ОСОБА_1 прямував у службову поїздку му Республіку Польща з України через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів автомобілем «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 країна реєстрації Республіка Польща, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор». У ході митного контролю виявлено, що громадянин ОСОБА_1, який постійно проживає на території України, 31.01.2014 р. ввіз в Україну через митний пост «Мостиська» Львівської митниці Міндоходів у режимі «транзит» згаданий транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території Республіки Польща, та станом на 04.07.2014 р. такий не вивозився та у інший митний режим згідно з законодавством не поміщений. 15.07.2014 р. о 10.10. год. громадянин України ОСОБА_1 прямував у службову поїздку у Республіку Польща з України через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів автомобілем «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 країна реєстрації Республіка Польща, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор». У ході митного контролю виявлено, що громадянин ОСОБА_1, який постійно проживає на території України, 04.07.2014 р. ввіз в Україну через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів у режимі «транзит» згаданий транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території Республіки Польща, та станом на 15.07.2014 р. такий не вивезений за межі митної території України та у інший митний режим згідно з законодавством не поміщений. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 станом на 04.07.2014 р. перевищив більше, ніж на 10 діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару та станом на 15.07.2014 р. перевищив більше, ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару - транспортного засобу «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 що перебуває під митним контролем до митного органу призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

Вчинення позивачем правопорушення зафіксоване у протоколах про порушення митних правил №1522/20910/14 від 04.07.2014р. та №1604/20910/14 від 15.07.2014р., які відповідають вимогам ст.494 МК України, та відповідно є джерелом доказів у відповідності до ст.69 КАС України, а відтак, дані таких підтверджують вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Так, при цьому суд враховує, що згідно з п.57 ст.4 МК України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі, а ст.181 ЦК України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що автомобіль особистого користування марки «Jeep Cherokee», докази протилежного в матеріалах справи відсутні, відноситься до рухомої речі і підпадає під термін «товар», зазначеному в диспозиції ст.470 МК України.

Твердження позивача та його представника про відсутність в діях позивача складу інкримінованого адміністративного правопорушення безпідставні, жодним чином не підтверджені, спростовуються зібраними по справі доказами, а тому, суд оцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відтак, з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, встановлений та доведений. Оскаржувана постанова винесена законно і обґрунтовано, із дотриманням норм матеріального та процесуального закону, компетентною особою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті. Строк накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил у відповідності до ст.467 МК України не є пропущеним.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, відповідачем, в заперечення позову надано суду належні та допустимі докази у підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови від 12 грудня 2014 р.

У ч.1 ст.487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення. Згідно із ст.293 КУпАП України суд при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про залишення постанови без змін, а скарги без задоволення.

Оскільки підстав для скасування постанови по справі про порушення митних правил немає, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.95, 458, 467, 470, 494, 495 МК України, ст.ст.251, 252, 254, 255, 293 КУАП, ст.ст.1, 2, 6, 11, 17, 18, 69, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Згідно ст.171-2 КАС України постанова суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: