Справа № 199/10006/14 (2-а/199/251/14)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2015 рокусправа № 199/10006/14 (2-а/199/251/14)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Бишевська Н.А.

перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційної скарги Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 до Виконуючого обов'язки головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради Котляр Олена Валентинівна, заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради Кондратенко Івана Миколайовича про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року позовну заяву Громадської організації " Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація " в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 залишено без руху.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 15 грудня 2014 року Громадською організацією "Незалежна Правозахисна Громадська організація "Право на захист" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року апеляційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: надати докази отримання оскаржуваної ухвали суду або інші ніж зазначено в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку; надати докази, які свідчать про звільнення від сплати судового збору або сплатити судовий збір у встановленому розмірі та надати документ про його сплату.

10 лютого 2015 року та 17 лютого 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшов лист від Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» про усунення недоліків апеляційної скарги.

Заявником апеляційної скарги надано докази отримання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року, за таких обставин суд вважає, що недоліки апеляційної скарги в частині пропуску строку апеляційного оскарження - усунуто.

Проте, позивачем не надано доказів сплати судового збору в належному розмірі, , як було визначено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, скаржник зазначає, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору як громадська організація, яка звернулась до суду із заявою щодо захисту прав та інтересів іншої особи. Крім того, зазначає, що ГО «ДНПГО» без статусу юридичної особи нормами чинного Податкового кодексу України не визначено, як платник податків та зборів, на підтвердження даної обставини, скаржником надано лист Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області від 05.02.2015 року.

Дослідивши надані скаржником пояснення та докази усунення недоліків апеляційної скарги, суд доходить наступного висновку.

Захист у судах прав та інтересів інших осіб є однією з гарантій реалізації конституційного права кожного на судовий захист і полягає у зверненні до суду державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб, яким законом надано право звертатися із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб (ст. 45 ЦПК України, ст. 60 КАС України, абз. 3 ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 21, ст. 28 ГПК України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України "Про громадські об'єднання" від 22 березня 2012 року №4572-VI.

Відповідно до офіційного тлумачення Закону України "Про громадські об'єднання" Конституційним Судом України у Рішенні від 28.11.2013 року (справа №1-17/2013) громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Наданий скаржником «віртуальний статут» не можна віднести до установчих документів громадської організації, оскільки означений документ, не містить обов'язкових реквізитів, що надають йому юридичної сили, а є по суті аркушем паперу, який містить найменування - «Віртуальний статут» та декілька рядків з нормативно-правових актів.

Посилання скаржника на відсутність обов'язку громадської організації мати статут, відповідно до приписів Закону України «Про громадські об'єднання» суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про об'єднання громадян» утворення громадського об'єднання здійснюється на установчих зборах його засновників та оформлюється протоколом. Протокол установчих зборів повинен містити відомості, зокрема, щодо рішення про утворення громадського об'єднання із зазначенням мети (цілей) його діяльності.

Відповідно до вищевикладеного, протокол установчих зборів, із вказівкою на мету діяльності організації є установчім документом громадської організації, з якого можна визначити основні напрями діяльності громадського об'єднання та встановити наявність чи відсутність повноважень щодо захисту в суді прав та інтересів членів організації та інших осіб.

Проте матеріали справи містять лише витяг з протоколу установчих зборів, яким визначено осіб, які можуть представляти інтереси громадського об'єднання у правовідносинах з державою.

Вказівка на те, що ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» має повноваження захищати в суді інтереси членів організації або третіх осіб, зазначені лише у витязі з протоколу засідання ради керівництва ГО "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" стосовно вирішення питання про прийняття членів до лав ГО "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація", проте суд не може вважати даний витяг належним документом, що визначає повноваження членів громадської організації.

Посилання скаржника на те, що ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» не є платником податків та зборів суд відхиляє оскільки судовий збір за своєю правовою природою є різновидом судових витрат, порядок справляння якого визначено Законом України «Про судовий збір» і жодним чином не відноситься до загальнообов'язкових податків, зборів та платежів, питання щодо сплати яких регулюється Податковим кодексом України, а отже відсутність реєстрації заявника апеляційної скарги в податковому органі як платника податків не є підставою звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, суд не має підстав вважати, що ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» є такою, що звільнена від сплати судового збору відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, про невиконання відповідачем вимог ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року.

Згідно ч.5 ст.189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 КАС України, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що Громадською організацією «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу слід повернути.

Керуючись ст. ст. 108, 187, 189 КАС України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року у справі № 199/10006/14 (2-а/199/251/14) повернути.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Суддя: Н.А. Бишевська