Справа № 2а-2592/10/0370
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. № 876/2611/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 2 січня 2014 року у справі за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій, -

встановив:

17.09.2010 Луцька ОДПІ Волинської області, правонаступником якої є Луцька ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області, звернулася в суд із адміністративним позовом у якому просила стягнути з підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в сумі 40425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за наслідками проведеної 09.06.2010 перевірки господарської одиниці - ДРК «Тік Ток», що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, встановлено порушення вимог пункту 6 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 № 1776-ІІІ (далі - Закон № 1776-ІІІ) та пп.пп. 2.2, 2.6 Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні. На підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10 червня 2010 року № на суму 40425 грн на підставі п. 3 ст. 17 Закону № 1776-ІІІ та № на суму 340 грн згідно ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки». Оскільки штрафні санкції відповідачем в добровільному порядку не сплачені, податковий орган просить стягнути їх у судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.01.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що рішення про застосування штрафних санкцій скасоване у судовому порядку, оскільки на час подання позову це рішення скасованим не було. Крім того, апелянт вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 2а-2782/10/0370 податковим органом оскаржено у касаційному порядку.

Враховуючи те, що цю справу може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів, а усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволеним бути не може, оскільки рішення Луцької ОДПІ від 10.06.2010 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 40425 грн, на підставі якого заявлено позов про стягнення, скасовано постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2010 по справі № 2а-2782/10/0370, яка набрала законної сили.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 03.06.2010 на підставі направлення на перевірку № 205223 від 02.06.2010 (а.с. 11) працівниками ДПА у Волинській області було проведено перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків на товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій в господарській одиниці ДРК «Тік і Ток», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вулиця Конякіна, 30, ТЦ «Варшавський» та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, про що складено акт від 03.06.2010 № 201895. (а.с. 7-8).

За результатами перевірки Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10 червня 2010 року № на суму 40425 грн та № на суму 340 грн. (а.с.10)

У зв'язку з несплатою відповідачем штрафних санкцій в сумі 40425 грн згідно рішення від 10 червня 2010 року № , податковий орган звернувся в суд з позовом про стягнення цієї заборгованості.

Однак, у процесі судового розгляду судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 оскаржено в судовому порядку рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10 червня 2010 року № на суму 40 425 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2010, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2013, адміністративний позов підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції задоволено та скасовано рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10.06.2010 № .

З огляду на те, що рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 10 червня 2010 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 40 425 грн скасовано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 40 425 грн.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на те, що вказані вище судові рішення ним оскаржені у касаційному порядку, оскільки у відповідності до ст. 254 КАС України ці судові рішення набрали законної сили та відповідно до ст. 14 КАС України є обов'язковими до виконання.

Крім того, у процесі апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.02.2014 за касаційною скаргою Луцької ОДПІ відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 2 січня 2014 року у справі № 2а-2592/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін