Справа № 2а-4602/11/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р. Справа № 100561/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький молочний завод» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький молочний завод» до Державної інспекції з енергозбереження про визнання неправомірним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

20.04.2011 року Публічне акціонерне товариство «Дрогобицький молочний завод» звернулось до суду з позовом до Державної інспекції з енергозбереження, в якому просило визнати неправомірним та скасувати Припис до Акту перевірки № 15-13/17 від 30.03.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведена Інспекцією планова перевірка та винесення оскаржуваного припису є необгрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а при проведенні перевірки підприємство було позбавлено прав, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Львівській області правомірно застосовано підвищену плату за нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів та надано Припис до Акту перевірки № 15-13/17 від 30.03.2011 року, а тому немає законних підстав для визнання неправомірним та скасування вищевказаного Припису.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Публічне акціонерне товариство «Дрогобицький молочний завод» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову якою позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

17.02.2015 року начальник управління Держенергоефективності України у Львівській області Когута Р.Й. подав до Львівського апеляційного адміністративного суду заяву, в якій просив замінити сторону - Державну інспекцію з енергозбереження на Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням відповідача замінив відповідача Державну інспекцію з енергозбереження на його правонаступника - Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем 30.03.2011 року проведено перевірку використання паливно-енергетичних ресурсів Публічним акціонерним товариством «Дрогобицький молочний завод».

За результатами проведеної відповідачем перевірки складено акт № 15-13/17 від 30.03.2011 року, в якому встановлено, зокрема, що "Енергетичний паспорт підприємства" відсутній, не розроблені, не погоджені та не затверджені в установленому порядку норми питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів на всі види продукції(послуг), недостатня компенсація реактивної потужності в електромережах підприємства(а.с.9-12).

Середньозважений коефіцієнт потужності в електромережах підприємства складає 1,05, при граничному - 0,25.

Крім цього, відповідачем складено Припис до Акту № 15-13/17 від 30.03.2011 року, яким встановлено сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів(а.с.8).

Закон України "Про енергозбереження" визначає "нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів" як прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів (далі ПЕР), їх марнотратне витрачання та використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів - нормами питомих витрат палива та енергії, та при цьому визначає поняття кожного з вказаних видів нераціонального (неефективного) використання ПЕР:

- прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів - втрата паливно-енергетичних ресурсів поза технологічними процесами (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів);

- марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів - систематичне, без виробничої потреби, не зумовлене вимогами технічної безпеки недовантаження або використання на холостому ходу електродвигунів, електропечей та іншого електро- і теплоустаткування; систематична втрата стисненого повітря, води і тепла, спричинена несправністю арматури, трубопроводів, теплоізоляції трубопроводів, печей і тепловикористовуючого устаткування; недотримання вимог нормативної та проектної документації щодо теплоізоляції споруд та інженерних об'єктів, яке призводить до зниження теплового опору огороджувальних конструкцій, вікон, дверей в опалювальний сезон (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів).

Метою впровадження економічного механізму енергозбереження в господарчу практику є інтенсифікація та розширення процесів енергозбереження в умовах становлення та розвитку ринкових відносин в економіці. Завданням економічного механізму енергозбереження є стимулювання раціонального використання та економії паливно-енергетичних ресурсів, створення виробництва і широкого застосування енергетично ефективних технологічних процесів, обладнання та матеріалів.

Відповідно до статті 11 Закон України "Про енергозбереження", встановлені, зокрема, наступні економічні заходи для забезпечення енергозбереження, які передбачають:

е) введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами;

є) застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих.

Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що економічні санкції накладаються на юридичних та фізичних осіб за:

а) марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів;

б) несвоєчасне проведення експертного обстеження використання паливно-енергетичних ресурсів, за їх споживання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення системи стандартів у дію - нормами питомих витрат енергоресурсів, а також за невідповідність показників когенераційних установок кваліфікаційним показникам.

Законом окремо визначено, що за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат суб'єкти господарювання сплачують збір за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів (енергетичний збір) у розмірі 200 відсотків вартості перевитрачених ресурсів. До обсягу перевитрат паливно-енергетичних ресурсів, на які нараховується енергетичний збір, не включається обсяг видів палива та паливно-енергетичних ресурсів, отриманих суб'єктом господарювання з альтернативних джерел енергії.

Порушення законодавства про енергозбереження тягне за собою встановлену цим Законом, а також чинним законодавством України дисциплінарну, адміністративну або цивільну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про енергозбереження несуть особи, винні у використанні паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушенні інших вимог щодо раціонального використання та ощадливого витрачання паливно-енергетичних ресурсів.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві" від 02 вересня 1993 р. N 699 затверджено "Розміри плати за газ, що тимчасово споживається на виробничі потреби понад встановлені середньодобові норми, а також у разі неефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів підприємствами (електростанціями)", згідно розділу П "Плата за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у разі неефективного їх використання" якого встановлено, що за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата.

Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картами, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Відповідно до пункту 9 "Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання", затвердженого наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04 серпня 2000 р. N 64, обсяги марнотратного споживання і прямих втрат ПЕР визначаються у перерахунку на річне споживання або на період від виникнення до виявлення порушення, крім випадків, які підтверджуються документально відповідно до додатків 5 і 17 Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1993 р. N 623. Обсяг цих втрат визначається незалежно від стану виконання підприємством встановлених норм питомих витрат енергоресурсів.

Крім цього, в процесі апеляційного розгляду було встановлено, що Вищим адміністративним судом України було постановлено ухвалу від 18.11.2014 року, якою визнано законною постанову від 30.03.2011 року про застосування до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький молочний завод» економічних санкцій і яка винесена за наслідками акту № 15-13/17 від 30.03.2011 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність Припису до Акту перевірки № 15-13/17 від 30.03.2011 року про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький молочний завод» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2011 року у справі № 2а-4602/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін