Справа № 473/223/15-а
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/223/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" лютого 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області (далі - відповідач) про скасування постанови від 20.01.2015 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 600 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 126 ч. 1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він 20.01.2015 року не порушував пункт 2.1-а Правил дорожнього руху під час керування автомобілем МАЗДА 3 номерний знак НОМЕР_1 по вул. Щорса, 3 у м. Вознесенську, оскільки наявне у нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходилось у вказаному автомобілі, але було знайдено через 15 хвилин після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав суду письмове заперечення не визнаючи позов і зазначаючи обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП на підставі доказів: пояснення свідка, протоколу про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП складений 20.01.2015 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі, не пред'явила для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, а саме: 20.01.2015 року близько 09-35 год. по вул. Щорса, 3 у м. Вознесенську позивач керував транспортним засобом МАЗДА 3 номерний знак НОМЕР_1 і не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1-б Правил дорожнього руху. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 підписав та зазначив, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знайшов у автомобілі через 15 хвилин після складання протоколу та пред*явив працівнику Державтоінспекції і сам працівник здійснив відмітку про те, що вказаний документ був наданий через 20 хвилин, не зазначаючи про те, що цей документ був доставлений зовні іншими особами.

Згідно зазначеного протоколу даною посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 600 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення зі змістом якого ОСОБА_1 був не згідний, суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, зібрав доказ, який, на його думку, підтверджує наявність складу правопорушення. Таким доказом є письмові пояснення свідка Чікан В.М.

Судом для дослідження цього доказу приймалися міри по виклику свідка у судове засідання: за зазначеним номером мобільного телефону свідок не відкликався, направлена судова повістка за вказаною адресою місця проживання повернулася з відміткою про невручення через відсутність особи за місцем проживання, ухвала суду про примусовий привід свідка не виконана, з рапорту працівника міліції слідує, що свідок за вказаною адресою не був встановлений.

При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що доказ ( показання свідка) є неналежним, суд враховує ці обставини, які є об'єктивними. В даних умовах притягнення до адміністративної відповідальності повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться, важливим є питання довіри громадян під час виконання цієї публічної функції та неупередженості, достатності гарантій, щоб відкинути всі легітимні підстави сумніватися в його упередженості. Тому вказаний доказ - показання свідка про те, що він чув від ОСОБА_1, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу він залишив дома, до уваги не приймається.

Позивачем і особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не заперечується обставина, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було надано через 15-20 хвилин, але інших доказів щодо того, що вказаний документ був доставлений зовні сторонніми особами при не залишенні водієм місця пригоди, матеріали адміністративної справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не надав на вимогу працівника Державтоінспекції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу по причині того, що це свідоцтво знаходилося у автомобілі у місці, яке водій не міг пригадати. За такого, виносячи постанову посадова особа мала закрити справу через відсутність події правопорушення.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП не є законною та обґрунтованою.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову (серія ПС1 №686863) від 20.01.2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис О.Є.Старжинська

Згідно оригіналу: суддя