Справа № 805/286/15-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 р. Справа №805/286/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 15-45 год.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. при секретарі судового засідання Поповій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Промснаб», м. Костянтинівка

до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватним акціонерним товариством «Промснаб» заявлено позов до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дій щодо корегування показників податкової звітності в АІС «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі акту позапланової невиїзної документальної перевірки від 16 червня 2014 року № 211/05-14-22-03-23598984 про результати позапланової невиїзної перевірки з питань правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків з ПП «Мегамет» за квітень 2014 року, зобов'язання відновити в АІС «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності за період квітень 2014 року, що зазначені у податковій декларації з податку на додану вартість та були відкориговані на підставі акту позапланової невиїзної документальної перевірки від 16 червня 2014 року № 211/05-14-22-03-23598984.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на протиправність дій відповідача щодо самостійної зміни показників податковій звітності в інформаційній системі «Податковий блок» розділу «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів», та зазначає, що відповідач порушує його право на те, щоб задекларовані підприємством показники відповідали показникам, відображеним в електронних базах податкової звітності. Крім цього, позивач зазначає, що податковий кредит сформований підприємством з урахуванням вимог Податкового кодексу України та має необхідне документальне підтвердження розміру податкового кредиту, а порушення, можливо допущені його контрагентом, не позбавляє позивача права на податковий кредит.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає, що його дії відповідають вимогам діючого законодавства, не порушують охоронюваних законом прав та інтересів позивача з огляду на той факт, що висновки акту є службовим документом, носієм доказової інформації, відображенням дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків, а включення відповідачем до бази даних інформації про перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податків.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Промснаб» є юридичною особою, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за номером 23598684, за адресою: м. Костянтинівка, вул. Б. Хмельницького,1, що підтверджується випискою з ЄДР від 30 вересня 2014 року, довідкою ЄДРПОУ, статутом, має свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 29 листопада 2010 року № 100310930, виданого Костянтинівською ОДПІ, зареєстроване платником податку на додану вартість з 14 липня 1997 року, знаходиться на податковому обліку Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції.

Позивачем до відповідача була подана декларація з податку на додану вартість за квітень 2014 року від 20 травня 2014 року № НОМЕР_1, відповідно до якої в рядку 9 визначена загальна сума податкових зобовязань в сумі 1174813 грн., в рядку 17 визначена сума податкового кредиту в розмірі 14853974 грн.

Листом від 20 травня 2014 року № 20/05 позивачем відповідачу були надані копії видаткових та податкових накладних до декларації з податку на додану вартість додаток 8 за квітень 2014 року.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з положеннями підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Також, згідно з підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Листом від 22 травня 2014 року № 2187/10/05-14-22-2-13-3 відповідачем були витребувані у позивача пояснення та їх документальне підтвердження щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2014 року з контрагентом Приватне підприємство «Мегамет». Листом від 5 червня 2014 року за вих. № 5/6 позивач надав відповідачу письмові пояснення та копії підтверджуючих документів.

10 червня 2014 року відповідачем прийнятий наказ № 398 про проведення перевірки позивача з питань дотримання правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків з Приватним підприємством «Мегамет» (надалі - ПП «Мегамет») за квітень 2014 року з 10 червня 2014 року тривалістю 5 робочих днів у звязку із отриманням податкової інформації, що свідчить про можливі порушення позивачем своєчасності сплати податку на додану вартість за квітень 2014 року та наданням не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит відповідача.

16 червня 2014 року відповідачем складений акт № 211/05-14-22-03-23598684 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків з ПП «Мегамет» () за квітень 2014 року. За результатами перевірки на підставі акту від 16 червня 2014 року відповідачем податкових повідомлень-рішень не приймалося.

За висновком даного акту, перевіркою встановлено порушення підпункту 201.10 статті 201, пунктів 198.1, 198.3, 198.2, 198.6 статті 198, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 187.1 статті 187, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» за рахунок завищення податкового кредиту за квітень 2014 року в сумі 14850000 грн., завищення податкових зобовязань за квітень 2014 року на 1172342 грн., в результаті чого завищено суму від'ємного значення між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за квітень 2014 року в сумі 13677658 грн.

20 червня 2014 року позивачем подані заперечення до акту перевірки, 27 червня 2014 року відповідачем розглянуті дані заперечення листом № 2667/07/05-14-22-03-13 та висновки акту перевірки від 16 червня 2014 року визнані правомірними.

З акту перевірки (стор. 2) вбачається, що 5 червня 2014 року позивачем надані відповідачу документи не в повному обсязі, а саме не надані наступні документи, які підтверджують фактичне проведення операцій та отримання товару: журнал реєстрації довіреностей, товарно-транспортні накладні або інші перевізні документи за лютий 2014 року, сертифікати відповідності, сертифікати якості. В ході проведення перевірки відповідачем були використані наступні документи (стор. 8-9 акту): податкова декларація позивача з податку на додану вартість за квітень 2014 року, реєстр виданих та отриманих податкових накладних, договір від 31 січня 2014 року № 5, укладений між позивачем та ПП «Мегамет», специфікації № 1-10 до даного договору, акти приймання-передачі свинцю С3С, копії податкових накладних, виданих позивачу ПП «Мегамет» від 3 лютого 2014 року № 37, від 6 лютого 2014 року № 38, від 10 лютого 2014 року № 39, від 12 лютого 2014 року № 40, від 14 лютого 2014 року № 41, від 17 лютого 2014 року № 42, від 19 лютого 2014 року № 43, від 21 лютого 2014 року № 44, від 24 лютого 2014 року № 45, від 27 лютого 2014 року № 46 (на загальну суму податку на додану вартість 14850000 грн.); копії видаткових накладних, акти приймання-передачі векселів № 1-10 від 15 травня 2014 року, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631, 621 з ПП «Мегамет» за травень 2014 року, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 з ПП «Мегамет» за лютий 2014 року, виписка з журналу реєстрації векселів позивача за травень 2014 року.

Відповідачем під час перевірки встановлено, що суми податку на додану вартість по податковим накладним за лютий 2014 року в сумі 14850000 грн. по взаємовідносинам з ПП «Мегамет» були включені позивачем в декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року. З акту перевірки (стор. 13-14) вбачається, що ПП «Мегамет» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців з 24 січня 2003 року, має дійсне свідоцтво платника податку на додану вартість від 4 лютого 2003 року № 956378, останню звітність підприємством було подано за лютий 2014 року. Як зазначено вище, договір позивачем з даним підприємством укладений у січні 2014 року, податкові, видаткові накладні видані у лютому 2014 року. На стор. 19 акту перевірки визначено, що податкові накладні, які були виписані ПП «Мегамет» у лютому 2014 року не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. З додатку 8 до декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року «Заява про відмову постачальника надати податку накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних» вбачається, що позивач заявив про порушення ПП «Мегамет» порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних по виданим даним підприємством десяти податкових накладних у лютому 2014 року. Позивачем до перевірки були надані картки складського обліку матеріалів про отримання свинцю від ПП «Мегамет», також в акті перевірки зазначено, що позивач використовував у своїй діяльності офісні, виробничі (торговельні, складські) приміщення, та має основні фонди, згідно фінансового звіту за 2013 рік залишкова вартість основних засобів складає 13850,1 тис. грн. На підтвердження подальшої реалізації отриманого товару від ПП «Мегамет» позивачем надані відповідачу для перевірки: договір від 1 квітня 2014 року № 1/04 на поставку свинцю, укладений між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Свинець» (надалі ПрАТ «Свинець»). За даним договором позивачем у травні 2014 року видані ПрАТ «Свинець» податкові накладні. 3 лютого 2014 року між позивачем та ПрАТ «Свинець» укладений договір зберігання № 7/03-14, за умовами якого в наступному складені акти приймання-передачі товару (свинець) у лютому 2014 року.

Згідно з листом від 15 серпня 2014 року № 628 ПрАТ «Свинець» не скористалося у повному обсязі податковим кредитом по виданим позивачем податковим накладним у травні 2014 року у звязку із отриманням інформації про те, що актом Костянтинівської ОДПІ виключені суми податку на додану вартість по господарським операціям позивача з ПрАТ «Свинець». З акту перевірки від 16 червня 2014 року вбачається, що відповідач визначив завищення позивачем податкових зобовязань в сумі 1172342 грн. за квітень 2014 року по взаємовідносинам з ПрАТ «Свинець».

Позивач у позові та відповідач в акті перевірки, представники сторін у поясненнях під час судового розгляду справи, доводять реальність або відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Мегамет» та між позивачем та ПрАТ «Свинець», правомірність формування податкового кредиту та податкового зобовязання, однак суд, вирішуючи даний спір між сторонами, виходить з предмету спору, а саме правомірності чи протиправності дій податкового органу щодо коригування показників податкової звітності позивача на підставі акту перевірки без прийняття податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки. У звязку із наведеним суд не вбачає необхідності в межах даної адміністративної справи з урахуванням предмету спору здійснювати висновки щодо реальності або відсутності реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Мегамет» та між позивачем та ПрАТ «Свинець», а також наявності всіх необхідних документів для підтвердження податкового кредиту та податкових зобовязань позивача за спірний період.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Наказом Державної податкової служби України від 24 грудня 2012 року № 1197 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок» з 1 січня 2013 року було введено в експлуатацію ІС «Податковий блок» в органах державної податкової служби всіх рівнів.

Як вбачається з витягів з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» (надалі АІС «Податковий блок») розділ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів», наданих суду відповідачем під час судового розгляду справи, на підставі висновків акту від 16 червня 2014 року № 211/05-14-22-03-23598684 відповідачем було здійснене коригування показників податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 1172342 та податкового кредиту в розмірі 14850000 грн., визначених позивачем в декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року. Враховуючи, що ПП «Мегамет» та ПрАТ «Свинець» були задекларовані показники податкового зобовязання та податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість, що також підтверджується витягом з АІС «Податковий блок» «Детальна інформація по декларації», внаслідок здійснення відповідачем коригування на підставі акту перевірки від 16 червня 2014 року № 211/05-14-22-03-23598984 показників, визначених позивачем в декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року, відбулося штучне відхилення між показниками позивача та показниками його контрагентів.

Виходячи з аналізу положень статті 74 Податкового кодексу України Інформаційна автоматизована система «Податковий блок» повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, та її корегування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а контролюючі органи використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, розбіжності в яких призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку. Таким чином, дії податкового органу у вигляді коригування показників в інформаційній базі мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають з узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку. Самостійна зміна відповідачем в електронних базах даних показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі висновків акту перевірки без прийняття податкового повідомлення-рішення або без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує законні права та інтереси позивача і є протиправною.

Статтею 54 Податкового кодексу України встановлено, що суми податкових та грошових зобов'язань визначаються або платником податків самостійно шляхом їх зазначення у податковій декларації або визначається контролюючим органом шляхом прийняття рішення про визначення сум грошового зобов'язання. Податковим кодексом України передбачено узгодження податкових зобов'язань.

Суд зазначає, що податкова інформація є різновидом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу, який у свою чергу, є способом здійснення податкового контролю. Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, є одним із різновидів податкового контролю, а відтак, враховуючи приписи Закону України «Про інформацію», вказана офіційна інформація державних органів повинна відповідати дійсності.

Суд також зазначає, що висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником податків даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові грошових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.Відповідач за наслідками проведеної перевірки не приймав податкове повідомлення-рішення, на підставі якого після його узгодження можливо було внести дані до АІС «Податковий блок».

Суд не приймає доводи відповідача про те, що вказана автоматизована інформаційна система створена тільки для службового користування, у звязку із чим коригування податкових зобовязань та податкового кредиту позивача не може порушувати прав та інтересів останнього, оскільки ця система повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності і її коригування можливе лише за наслідками узгодження грошових зобовязань. Податкові органи використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, а розбіжності в цих показниках, як зазначив суд вище, призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок субєктів господарської діяльності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії відповідача по коригуванню задекларованих платником податків (позивачем) показників у такий спосіб ставить суб'єкта господарювання (позивача) у правову невизначеність, оскільки, з одного боку наявні висновки акту перевірки про встановлені порушення податкового законодавства, а з іншого боку, відсутня можливість для оскарження податкового повідомлення-рішення контролюючого органу, яке б було прийнято за наслідками порушень, встановлених актом перевірки. Суд не приймає посилання відповідача на те, що він діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного податкового законодавства, та зазначає, що єдиною підставою для внесення змін до АІС «Податковий блок», якими коригуються задекларовані показники, є наявність грошових зобовязань, які визначені податковим повідомленням-рішенням, на підставі висновків акту перевірки про порушення платником податків податкового законодавства. Тому у відповідача не було відповідного права коригувати позивачеві показники податкового кредиту та податкові зобовязання. Висновок щодо правильності або недостовірності задекларованих платником даних податкового обліку, як підстави для внесення змін до бази, може бути відтворений податковим органом після визначення платникові грошових зобов`язань у встановленому законом порядку. У податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин, доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних наслідків, зокрема, у вигляді виключення з бази задекларованих ним даних, до моменту донарахування йому грошового зобов`язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що відповідач в порядку статті 71 КАС України не довів правомірність внесення до АІС «Податковий блок» коригування показників податкового кредиту та податкових зобовязань позивача. Суд зазначає, що відповідач не навів жодних правових підстав щодо можливості коригування контролюючим органом показників податкового зобов'язання та податкового кредиту платника податків на підставі висновків акту перевірки без прийняття податкового повідомлення-рішення.

Стосовно посилання відповідача на постанову Верховного Суду України від 9 грудня 2014 року суд зазначає наступне. В постанові від 9 грудня 2014 року у справі № 21-511а14 Верховний Суд України здійснив наступний правовий висновок: для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Враховуючи, що в межах даної адміністративної справи суд визнає протиправними дії відповідача, судове рішення по даній адміністративній справі узгоджується із судовою практикою Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Судові витрати (сплачені квитанцією від 30 січня 2015 року № 2283/з18) підлягають присудженню позивачеві з Державного бюджету України відповідно до статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Промснаб» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області по коригуванню в АІС «Податковий блок» розділ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» показників, визначених Приватним акціонерним товариством «Промснаб» в декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року, на підставі акту позапланової невиїзної документальної перевірки від 16 червня 2014 року № 211/05-14-22-03-23598984.

Зобов'язати Костянтинівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області відновити в АІС «Податковий блок» в розділі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники, визначені Приватним акціонерним товариством «Промснаб» в декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року з урахуванням додатків до декларацій, що були відкриговані на підставі акту позапланової невиїзної документальної перевірки від 16 червня 2014 року № 211/05-14-22-03-23598984.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Промснаб» витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 лютого 2015 року. Постанова у повному обсязі складена 20 лютого 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.