Справа № 804/19833/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. Справа № 804/19833/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В.
за участю:
представника позивача представника відповідача Начевного О.В. Чохелі Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "ГОРІЗОНТ" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ГОРІЗОНТ" (далі-ПП «ГОРІЗОНТ», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.11.2014р.

Представник позивача, позов підтримав і надав пояснення, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про відсутність порушень норм податкового законодавства з боку ПП «ГОРІЗОНТ» та правомірне формування кредиту з податку на додану вартість за липень 2014 року по взаємовідносинам із ТОВ «МДНС». Так, на думку позивача, висновки податкового органу є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки перевіряючими не спростовано фатк використання товарно-матеріальних цінностей та отриманих підприємством робіт (послуг) у власній господарській діяльності. Позивач також зазначив, що майновий стан підприємства змінювався, що знайшло своє відображення у податковому та бухгалтерському обліку ПП «ГОРІЗОНТ».

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Позиція відповідача аргументована тим, що в ході проведеної перевірки податковим органом не було встановлено факту здійснення поставок по ланцюгу ТОВ «МДНС» - ПП «ГОРІЗОНТ», а також реальність отримання підприємством від контрагента робіт (послуг). Відповідач зазначив, що надані підприємством на підтвердження госопдарських операцій первинні документи - оформленні із порушенням норм чинного законодавства. Податковий орган також наголосив на тому, що за відсутності товарно - транспортні накладні, відповідач не мав змоги прослідкувати рух товару від продавця до покупця. До перевірки також не надавались сертифікати якості, гарантійні талони на товар, який постачався.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, виходячи із системного аналізу положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

ПП «ГОРІЗОНТ» () було зареєстровано як юридичну особу Дніпропетровським міським управлінням юстиції від 23.02.2001р.

Підприємство перебуває на податковому обліку у Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-Лівобережна ОДПІ, податковий орган, відповідач) від 26.02.2001р. за №2820.

У період з 27.10.2014р. по 28.10.2014р. на підставі наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «ГОРІЗОНТ» ()» №1088 від 27.10.2014р. згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України працівниками Лівобережної ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПП «ГОРІЗОНТ».

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений Акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість ПП «ГОРІЗОНТ» (п.н. 31381457) під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «МДНС» (п.н. 39046875) за період липень 2014 року» №4059/2203/31381457 від 04.11.2014р. (далі-акт перевірки), у якому податковий орган дійшов висновку про відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ПП «ГОРІЗОНТ» господарських операцій по ланцюгу з ТОВ «МНДС» (п.н. 39046875) за період липень 2014 року, а також про порушення підприємством п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого ПП «ГОРІЗОНТ» було занижено податок на додану вартість у липні 2014 року на загальну суму 91 546, 00 грн.

На підставі акту перевірки Лівобережною ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.11.2014р., за яким підприємство були збільшено податкове зобов'язання по податку на додану вартість на суму 114 432, 50 грн., в тому числі за основним платежем - 91 546, 00 грн. та за штрафними санкціями - 22 886, 50 грн.

Не погодившись із висновками податкового органу та винесеним рішенням, ПП «ГОРІЗОНТ» звернулось до суду із даним позовом.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-ХІV, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити:

-назву документа (форми);

-дату і місце складання;

-назву підприємства, від імені якого складено документ;

-зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

-посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

-особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно матеріалів проведеної перевірки податковим органом встановлено наступне.

10.03.2014р. між ТОВ «МДНС» (Постачальник) та ПП «ГОРІЗОНТ» (Покупець) був укладений договір щодо поставки товару за №100302, на виконання умов якого сторонами були складені такі первинні документи:

-податкова накладна і видаткова накладна №529 від 14.07.2014р. на суму 5 367, 40 грн. (в т.ч. ПДВ-894, 57 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №988 від 24.07.2014р. на суму 31 630, 57 грн. (в т.ч. ПДВ - 5271, 76 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №1175 від 31.07.2014р. на суму 31 004, 34 грн. (в т.ч. ПДВ-5167, 39 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №612 від 16.07.2014р. на суму 23 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ-3983, 33 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №1174 від 31.07.2014р. на суму 25676, 37 грн. (в т.ч.ПДВ-429, 40 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №324 від 09.07.2014р. на суму 322 912, 24 грн. (в т.ч. ПДВ-53 818, 71 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №989 від 24.07.2014р. на суму 36 050, 82 грн. (в т.ч. ПДВ-6008, 47 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №570 від 15.07.2014р. на суму 13 300, 00 грн. (в т.ч. ПДВ-2216, 67 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №530 від 14.07.2014р. на суму 9999, 16 грн. (в т.ч. ПДВ-1666,53 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №647 від 17.07.2014р. на суму 13 832, 53 грн. (в т.ч. ПДВ-2305, 42 грн.);

-податкова накладна і видаткова накладна №821 від 21.07.2014р. на суму 6600, 00 грн. (в т.ч. ПДВ-1100, 00 грн.);

-розрахунок коригування від 31.07.2014р. №24 до податкової накладної від 09.07.2014р. №324;

-оборотно-сальдові відомості по рахункам 631.

Вілповідач зазначив, що ПП «ГОРІЗОНТ» не надав до перевірки документи, які б підтверджували оприбуткування даного товару на складі, карток складського обліку та списання товару зі складу, а також доказів оплати товару.

Контрагент позивача - ТОВ «МДНС» () знаходиться на обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві.

За даними податкового органу ТОВ «МДНС» було зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності у січні 2014р. Свідоцтво платника податку на додану вартість від 01.04.2014р. №200165262 анульовано від 03.09.2014р. у зв'язку з ліквідацією платника за власним бажанням.

В результаті проведеного аналізу документів, наявних в обліковій справі ТОВ «МДНС» відповідачем встановлено відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, трудових і матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень, що унеможливлює здійснення контрагентом позивача господарських операцій з постачання ПП «ГОРІЗОНТ» товару у липні 2014 року.

Так, в ході перевірки Лівобережною ОДПІ не встановлено факту здійснення поставок товарів/послуг по ланцюгу ТОВ «МДНС» - ПП «ГОРІЗОНТ».

Також в ході проведення Лівобережною ОДПІ було встановлено, що 18.04.2014р. між ПП «ГОРІЗОНТ» (Замовник) та ТОВ «МДНС» (Підрядник) було укладено договір підряду за №180401 щодо виконання робіт у вигляді ремонту офісних приміщень за адресою: вул. Короткова, 41.

На виконання умов зазначеного договору підряду сторонами було складено Акт прийому виконаних буд. робіт (форма КБ-2в) №1, довідка про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) за липень 2014 року та податкова накладна №1093 від 28.07.2014р. на суму 53 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ-8833, 33 грн.)

Наказом Мінрегіонубуду України від 04.12.2009р. №554 «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві» були затверджені специфічні форми первинної облікової документації для оформлення виконаних будівельниї робіт, зокрема - № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати».

По об'єктах, будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, типові форми застосовуються відповідно до умов договору підряду.

Обов'язкові реквізити первинних документів передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІV і Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. № 88 (зареєстровано в Мін'юсті України 05.06.1995р. за № 168/704).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІV, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити:

-назву документа (форми);

-дату і місце складання;

-назву підприємства, від імені якого складено документ;

-зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

-посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

-особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, у наданих підприємством до перевірки актах прийому виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та довідках про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) податковим органом було встановлено відсутність необхідних реквізитів Генерального підрядника та Замовника, які необхідні бути на первинному документі, а саме відсутні дати та місце складання даних документів, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані ПП «ГОРІЗОНТ» до Лівобережної ОДПІ видаткові накладні, виписані ТОВ «МДНС» не містять обов'язкових реквізитів первинних документів, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІV, а саме: у накладних відсутні дати та місце складання даних документів, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, ПП «ГОРІЗОНТ» до перевірки було надано видаткові накладні, акт прийому виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3), які оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України.

Крім того, згідно з наданими до перевірки актами за формою КБ-2 на виконання робіт «комплексу робіт по укладанню 980м під'їзного шляху» протягом липня 2014 року було витрачено близько 528 людиногодин (близько 3 особи), що ставить під сумнів реальність здійснення виконаних робіт, враховуючи кількість працівників (1 особи) ТОВ «МДНС».

Основний вид діяльності ТОВ «МДНС» - це діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Згідно із наданими до перевірки первинними документами в адресу ТОВ «ГОРІЗОНТ» платник податків у періоді, що перевіряється, виконував ремонт офісних приміщень, що не відповідає основному виду господарської діяльності підприємства.

Враховуючи відсутність у ТОВ «МДНС» основних фондів, відсутність виробничого обладнання, трудових ресурсів та приймаючи до уваги, що основним видом діяльності підприємства є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, податковий орган прийшов до висновку про відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині надання послуг ТОВ «ГОРІЗОНТ» у вигляді виконання ремонтних робіт.

Слід також зазначити, що здійснення поставки товару тавиконання ремонтих робіт за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Коротка, 41 підприємством, яке розташоване у м.Києві є економічно недоцільним та ставить під сумнів виконання умов укладених договорів між ТОВ «МДНС» та ТОВ «ГОРІЗОНТ».

Таким чином, з наведеного вбачається, що ПП «ГОРІЗОНТ» здійснювало господарські операції з використанням підприємства, яке має ознаки фіктивності, у зв'язку з чим діяльність платника була спрямована на отримання податкової вигоди, що виразилося в декларуванні незаконно сформованого податкового кредиту та валових витрат та безпідставному формуванні податкового кредиту за липень 2014 року на загальну суму 91 546, 00 грн.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що окрім формальних вимог щодо наявності у платника належним чином оформлених податкових накладних, визначальною умовою реалізації права платника на податковий кредит є реальність її здійснення в рамках провадження господарської діяльності платника.

Наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами факт отримання товару і послуг від ТОВ «МДНС», а отже й правомірність формування податкового кредиту.

З огляду на викладене, позов Приватного підприємства "ГОРІЗОНТ" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2015 року

Суддя Р.А. Барановський