Справа № 804/16361/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача представник відповідача Бєлуха А.В. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином.
Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлене, що з 18.07.2014р. по 21.07.2014р., на підставі наказу №573 від 18.07.2014р. та повідомлення №78 від 18.07.2014р., згідно із пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України відповідачем проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р., за результатами якої складено акт №141/10-04-22-01-37562695 від 21.07.2014р.
У І півріччі 2014 року загальна чисельність працюючих на ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» склала 0 осіб, за цивільно-правовими договорами - 0 осіб (п.2.7 Акту).
Згідно вказаного Акту перевірки, відповідно до документів наданих на перевірку в перевіряємому періоді ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» у власній господарській діяльності використовувало орендовані складські приміщення та орендоване обладнання відповідно до наступних договорів (мовою оригіналу): - «Договор аренды недвижимого имущества №29/05 от 29.05.2013 ООО «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» именуемое в дальнейшем Арендатор, с одной стороны, и ООО «МЕГА-ДИЗАЙН» именуемое в дальнейшем Арендодатель, с другой стороны, заключили настоящий Договор о нижеследующем: Арендодатель предоставляет, а Арендатор принимает в аренду недвижимое имущество, находящееся по адресу: г. Павлоград, ул. Терешкина, 21 для использования в своей хозяйственной деятельности за плату, на срок - 2 года.»;
Перевіркою встановлено: «Встановлено відсутність у підприємства власних основних засобів, складських приміщень, торгівельного обладнання для здійснення господарської діяльності, ділянок, транспортних засобів.
З огляду на те, що перевіркою ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» - по ланцюгу постачання підтвердити факт отримання ТМЦ ТОВ «МЕГА-ДІЗАЙН ПЛЮС» від ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП»».
В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) актів приймання - передачі товару, документів, що засвідчують транспортування.
Згідно Договору поставки №32/25 від 29.11.2013р. укладеного між ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» (Постачальник) та ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» (Покупець), предметом якого є: Постачальник зобов'язується забезпечити поставку товару та передати його у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору, в асортименті і по цінам визначені в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору. Найменування товару - цинк. (специфікація відсутня).
Відповідно до Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №32/27 від 29.11.2013р. укладеного між ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» (Замовник) та ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» (Перевізник), предметом якого є: Перевізник зобов'язується надавати Замовникові транспортні послуги у межах України, доставити довірений йому вантаж до пункту призначення та видати вантаж уповноваженій особі, а Замовник зобов'язується надати для перевезення вантаж та сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Перевізник підтверджує прийом Заявки, повідомивши при цьому номер транспортного засобу, П.І.Б. водія. Договір діє до 31.12.2013р. (п.7.3).
Згідно Витягу «Реєстр платників ПДВ» з сайту Державної фіскальної служби України, копія якого наявна в матеріалах справи, станом на 12.11.2014р. ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» дата анулювання реєстрації платника ПДВ - 25.03.2014, скасовано за ініціативою платника.
Судом також досліджені надані позивачем докази: Податкові накладні у кількості 12шт; Видаткові накладні у кількості 6шт; Рахунок-фактури у кількості 13шт; Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) у кількості 6шт.
Згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
Згідно п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Ст.78 Податкового кодексу України регламентує порядок проведення документальних позапланових перевірок п.78.1 якої передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: п.п.78.1.1 за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Статтею 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Статтею 3 Господарського кодексу України передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.
Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно п.1 ст.142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.
Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Судом встановлено, що ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» у перевіряємому періоді мав господарські взаємовідносини з ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП», які відбувалися на підставі Договору поставки №32/25 від 29.11.2013р. укладеного між ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» (Постачальник) та ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» (Покупець), предметом якого є: Постачальник зобов'язується забезпечити поставку товару та передати його у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору, в асортименті і по цінам визначені в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору. Найменування товару - цинк. Загальна сума Договору складається із сум видаткових накладних за період протягом якого діє даний Договір.
До перевірки надано видаткові накладні, які заповнено з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. № 88.
Згідно наданих до перевірки видаткових накладних неможливо встановити особу яка відпускала товар та яка його отримувала. У видаткових накладних містяться лише підписи осіб, які відвантажували та отримували товар, прізвище, ім'я по-батькові відсутнє.
Підприємством до перевірки надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», платіжні доручення по рахунку, згідно яких ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» перераховано кошти ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП».
Транспортування товару здійснювалось відповідно до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №32/37 від 29.11.2013, відповідно до якого перевізник - ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» зобов'язується надавати замовникові - ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» транспортні послуги у межах України, доставити довірений йому вантаж до пункту призначення та видати вантаж уповноваженій особі. На кожне здійснене замовлення виписується акт виконаних послуг.
Вартість транспортних послуг по перевезеннях вказується в рахунках, пропонованих Перевізником по факту виконаних робіт, і підтверджується копіями шляхових документів з доданням четвертого примірника товарно-транспортної накладної. Розрахунок за надані послуги відбувається після отримання Замовником четвертого примірника товарно-транспортної накладної та рахунка не пізніше 14-ти банківських днів.
Строк дії договору до 31.12.2013 р. Строк дії договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №32/37 від 29.11.2013 закінчено. Підприємством не надано інформації щодо пролонгованості зазначено договору.
Згідно Акту перевірки позивача (п.3.1), до перевірки надано товарно-транспортні накладні, які заповнено з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88. В наданих до перевірки товарно-транспортних накладних зазначено лише підписи осіб які здавали та приймали вантаж,. Прізвище ім'я та по-батькові не вказано. Отже, ідентифікувати осіб, які були причетні до відвантаження та приймання товару не надається можливим.
Транспортування товару здійснювалось відповідно до наданих товарно-транспортних накладних, згідно яких: пункт навантаження: м.Дніпропетровськ, пункт розвантаження: м.Павлоград. До перевірки не надано книгу виписки довіреностей. Отже, встановити особу, яка отримувала товар від ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» та приймала від імені підприємства позивача, не надається можливим.
Тобто вищевказані акти прийому виконаних підрядних робіт надані позивачем, мають узагальнений характер, неконкретні та змістом, не містять дати, місця складання, обсягу виміру конкретної господарської операції, відповідальних осіб та осіб які брали участь у здійснення вказаної господарської операції. Вказане унеможливлює встановлення зв'язку між фактом придбання послуг, понесеними витратами і господарською діяльністю платника.
Проте п.2 ст.9 Закону № 996, передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".
Судом також досліджені надані позивачем Податкові накладні у кількості 12шт; Видаткові накладні у кількості 6шт; Рахунок-фактури у кількості 13шт; Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) у кількості 6шт.
З врахуванням вимог належності та допустимості доказів передбачених ст.ст.70 КАС України та вимог до первинних документів передбачених ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в частині того що первинні документи повинні мати відповідні обов'язкові реквізити, крім іншого - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, суд зазначає, що умовою достовірності доказів щодо здачі-прийняття робіт (придбання послуг) вартість яких врахована позивачем у податковому обліку з метою зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зв'язку цих послуг з власною господарською діяльністю позивача є конкретизація змісту, обсягу, результату цих послуг.
При прийнятті рішення судом також враховано, що позивачем ні під час проведення перевірки, ні в ході судового розгляду справи позивачем не надано до перевірки наказу про призначення матеріально-відповідальних осіб, які повинні здійснювати прийом - передачу ТМЦ, не надано карток складського обліку отриманої продукції та документів, підтверджуючих оприбуткування на склад зазначених ТМЦ, рахунку 281, бухгалтерських/первинних документів які б свідчили про подальшу реалізацію вказаного товару або його залишки на складах.
Також судом, згідно усної ухвали від 12.11.2014р., з метою встановлення фактичних обставин справи, реальності вчинених господарських операцій та відповідності їх фактичному змісту, а також наявності фізичної можливості у позивача до вчинення вказаних господарських операцій витребувались у позивача : інформація щодо кількості працюючих на підприємстві позивача на час вчинення спірних правовідносин, інформація щодо основних засобів наявних у позивача, та інші первинні документи надані під час перевірки, або не надані з зазначенням підстав не надання таких документів.
Проте вказані документи позивачем не надані, при цьому ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Таким чином, позивачем не спростовано що у І півріччі 2014 року, а це період вчинення спірних господарських операцій, загальна чисельність працюючих на ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» склала 0 осіб, за цивільно-правовими договорами - 0 осіб (п.2.7 Акту), вказане унеможливлює здійснення будь-якої діяльності підприємством позивача.
Перевіркою встановлено: «Встановлено відсутність у підприємства власних основних засобів, складських приміщень, торгівельного обладнання для здійснення господарської діяльності, ділянок, транспортних засобів. А саме, перевіркою ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» - по ланцюгу постачання підтвердити факт отримання ТМЦ ТОВ «МЕГА-ДІЗАЙН ПЛЮС» від ТОВ «ТД НОРДЕН ГРУП» .
При цьому суд зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.
Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
На момент розгляду справи, додаткових пояснень, документів, що спростовують вищевказані факти та доводять реальність вказаних господарських операцій позивачем не надано.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Проте, як зазначено вище, крім іншого позивачем не спростовано що у І півріччі 2014 року, а це період вчинення спірних господарських операцій, загальна чисельність працюючих на ТОВ «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» склала 0 осіб, за цивільно-правовими договорами - 0 осіб (п.2.7 Акту), вказане унеможливлює здійснення будь-якої діяльності підприємством позивача при цьому вказані документи витребувались у позивача судом.
Аналізуючи визначення господарської діяльності (господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отриманню доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 ПК України)), можна зробити висновок, що господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою одержання прибутку, а не з метою умисного заниження (приховування) податкових зобов'язань. Навмисні дії платників податків, що спрямовані на заниження податкових зобов'язань з ПДВ за рахунок вчинення завідомо збиткових операцій, слід розцінювати як такі, що виходять за межі господарської діяльності.
Враховуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що первинні документи, які складені суб'єктами господарської діяльності на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, та такі що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою і для формування податкового обліку платника податків.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували правильність висновків відповідача, викладених ним в акті №141/10-04-22-01-37562695 від 21.07.2014р.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА-ДИЗАЙН ПЛЮС» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова