Справа № 804/908/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2013 р. Справа № 804/908/13-а

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Потолової Г.В.

при секретарі - Дубровці Д.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Кожан І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Криворізької південної МДПІ та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.12.2012р. щодо збільшення суми грошового зобов'язання позивачу за платежем орендної плати з фізичних осіб, , на загальну суму 18' 219грн.87коп., з якої: за основним платежем - 10' 411грн.35коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7' 808грн.52коп., прийняте відповідачем на підставі акту перевірки №1085/17-217/НОМЕР_2 від 19.11.2012р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, посилаючись на законодавчі підстави своїх дій, діяльність в межах закону та наданих повноважень, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_3, зареєстрована виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 27.09.1999р.

Отже, позивач належним чином зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють здійснення господарської діяльності в Україні.

Так, фахівцями Криворізької південної МДПІ проведено камеральну перевірку за період з 01.09.2012р. по 30.09.2012р. щодо виявлених помилок в уточнюючих деклараціях за 2012 рік по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності від 28.08.2012р. №26834, код , за звітний податковий період з 01.09.2012р. по 30.09.2012р. та від 28.08.2012р. №26835, код , за звітний податковий період з 01.09.2012р. по 30.09.2012р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, код НОМЕР_2, віл. Українська, 2/77.

Перевіркою встановлено, що в наданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 до Криворізької південної МДПІ з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2012 рік за адресами земельних ділянок: АДРЕСА_1 виявлені помилки, а саме:

- між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Криворізькою міською радою укладено договір №01126 від 16.03.2012р. оренди земельної ділянки площею 0,0904 га, договір укладено на 5 років за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення магазину. До вказаного договору додана довідка №1230 від 16.07.2010р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.06.2010р., яка підготовлена на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010р. №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» та підготовлена Управлінням Держкомзему у м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, відповідно до якої грошова оцінка земельної ділянки складає 1' 821' 587,12грн. На підставі вказаної довідки фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 визначено розмір орендної плати за 2012 рік та складено звітну податкову декларацію №1316 від 26.01.2012р., яка надана Криворізькій південній МДПІ.

Таким чином, за наслідками перевірки відповідачем зроблено висновок, що дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми податкових зобов'язань, заявлених в уточнюючих деклараціях з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, відповідальність за яке передбачено абз.2 п.123.1 ст.123 розділу ІІ Податкового кодексу України, у зв'язку з чим складено акт №1085/17-217/НОМЕР_2 від 29.11.2012р.

На підставі акту перевірки №1085/17-217/НОМЕР_2 від 29.11.2012р. відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2012р., яке отримане позивачем 25.12.2012р. (а.с.86).

Зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивачу збільшене грошове зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 18' 219грн. 87коп., у т.ч.: за основним платежем - 10'411грн.35коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7' 808грн. 52коп.

Не погоджуючись з рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що встановлені податковим повідомленням-рішенням № від 19.12.2012р. порушення податкового закону та виявлення на цій підставі недоплати орендної плати з фізичних осіб не є наслідками камеральної перевірки, оскільки згідно п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України зазначена перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях платника податків, проте відповідач обґрунтовує зазначене повідомлення-рішення даними перевірки результатів діяльності платника податків (п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України).

Також, позивач зазначає, що акту перевірки №1085/17-217/НОМЕР_2 від 29.11.2012р., на підставі якого винесене оскаржуване повідомлення-рішення, в дійсності не існує та позивач цей акт не отримував.

Крім того, позивач, посилаючись на п.4 ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вважає, що контролюючим органом, який визначає сум грошового зобов'язання платника податків за укладеним договором оренди земельної ділянки є Криворізька міська рада, від якої вимог щодо неналежного виконання договорів не надходило.

Позивач зазначає, що відповідач перевищив повноваження надані останньому ст.41 ПК України, також, Криворізька міська рада не застосовувала заходів з погашення податкового боргу позивача та розрахунків його розміру не здійснювала.

Крім того, позивач пояснює, що оскаржуване повідомлення-рішення отримане ним 28.12.2012р.

Таким чином, позивач вважає, що дії відповідача є протиправними та податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2012р. винесене безпідставно, у зв'язку з чим неправомірно визначена сума грошового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 18' 219грн.87коп., в тому числі за основним платежем в розмірі 10' 411грн. 35коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 7' 808грн. 52коп.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що перевірка позивача проведена на підставі п.п.20.1.4 ст.20, ст.75, ст.76, ст.86, п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, з врахуванням даних звітних декларацій платника, які уточнюються деклараціями, що перевірялись. Перевірка проведена на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях тому є камеральною.

Відповідач зазначає, що позивачем подані уточнюючі декларації у зв'язку з тим, що (на думку позивача) постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» визнано нечинним.

Також, відповідача пояснює, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011р. виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р., на яку посилається позивач, зупинено. А Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012р. по справі №К/9991/76012/11 касаційну скаргу Криворізької міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. - без змін.

Крім того, відповідач, посилаючись на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. по справі №2а-423/10/0408, зазначає, що дія рішення Криворізької міської ради №3884 від 15.05.2010р. може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року.

Як пояснює відповідач, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 надані раніше звітні декларації відповідали вимогам рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу». Проте у серпні 2012 року позивачем надані уточнюючі податкові декларації по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності, якими змінено розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки, на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. по справі №2а-423/10/0408, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України 16.11.2011р. по справі №К/9991/76012/11 зупинена.

У зв'язку з чим, під час проведення камеральної перевірки Криворізькою південною МДПІ зроблений розрахунок грошових зобов'язань, щодо уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), наданих до податкової інспекції позивачем.

Таким чином, відповідач вважає, що висновки викладені в акті перевірки №1085/17-217/НОМЕР_2 від 29.11.2012р. та винесене податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2012р. є правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст.67 Конституції України кожен громадянин зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, встановлено, що органи державної податкової служби мають право: проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Так, згідно п.285.1, п.285.2 ст.285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Статтею 286 Податкового кодексу України визначений порядок обчислення плати за землю.

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем подані до Криворізької південної МДПІ податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), а саме:

- 26.01.2012р. - податкова декларація №1316 по земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно якої річна сума земельного податку складає у розмірі 54' 647грн. 61коп. з помісячною сплатою у сумі 4' 553грн. 97коп. (а.с.87-89);

- 23.05.2012р. - податкова декларація №15334 по земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно якої річна сума земельного податку, починаючи з квітня 2012р., складає у розмірі 70' 138грн. 17коп. з помісячною сплатою у сумі 7' 793грн. 13коп. (а.с.94-95).

Вказані декларації подані позивачем у зв'язку з укладенням ним договорів оренди земельних ділянок з Криворізькою міською радою від 21.02.2012 року та від 27.03.2012 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Також, судом встановлено, що позивачем подані до Криворізької південної МДПІ уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), а саме:

- 28.08.2012р. - податкова декларація №26834 по земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно якої річна сума земельного податку складає у розмірі 7' 078грн. 32коп. з помісячною сплатою у сумі 589грн. 86коп. (а.с.90-91);

- 28.08.2012р. - податкова декларація №26835 по земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно якої річна сума земельного податку, починаючи з квітня 2012р., складає у розмірі 12' 113грн. 01коп. з помісячною сплатою у сумі 1' 345грн. 89коп. (а.с.92-93).

Таким чином, позивачем змінено розмір нормативно-грошової оцінки зазначених земельних ділянок на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року по справі №2а-423/10/0480, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року зупинена.

Тобто позивач змінив дані у податкових деклараціях з орендної плати за землю державної або комунальної власності за 2012 рік на підставі рішення суду, виконання якого зупинено до розгляду справи судом касаційної інстанції.

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року по справі № 2а-423/10/0480, копія якої знаходиться у матеріалах справи, визнано нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», на підставі якого позивачу Управлінням Держкомзему у м.Кривому Розі Дніпропетровської області видавалися довідки про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 року (а.с.111) зупинено виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року по справі № 2а-423/10/0480, якою визнано нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», до закінчення касаційного провадження.

Згідно ч.6 ст.254 КАС України ухвала суду касаційної інстанції, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її постановлення.

Оскільки ухвала Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 року не підлягає оскарженню, про що безпосередньо вказано у самій ухвалі суду, то остання набрала законної сили 16.11.2011 року.

Судом також встановлено, що касаційне провадження закінчилося 11.12.2012 року постановленням ухвали Вищим адміністративним судом України від 11.12.2012 року, якою касаційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року по справі № 2а-423/10/0480 - без змін.

Таким чином, існував проміжок часу між 16.11.2011 року по 11.12.2012 року протягом якого постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року по справі № 2а-423/10/0480 не підлягала виконанню, а отже рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» у період часу з 16.11.2011 року по 11.12.2012 року було чинним.

З мотивувальної частини ухвали Вищим адміністративним судом України від 11.12.2012 року вбачається, що рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» скасовано лише на майбутнє, тобто з часу набрання рішення суду законної сили (а.с.112-113).

Оскільки касаційне провадження закінчилося 11.12.2012 року, про що безпосередньо вказано у самій ухвалі суду, то рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки міста Кривого Рогу» стало нечинним 11.12.2012 року, тобто після закінчення касаційного провадження.

Таким чином, на час подання позивачем відповідачу уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 28.08.2012 року, у яких позивачем зменшено розмір орендної плати на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року по справі № 2а-423/10/0480, рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» було чинним, а тому у позивача не було правових підстав для зменшення розміру орендної плати.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно донараховано позивачу податкове зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 18' 219грн. 87коп., у т.ч.: за основним платежем - 10' 411грн.35коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7' 808грн. 52коп. на підставі пункту 54.3.2 ст. 54 ПК України згідно поданих позивачем звітних податкових декларацій та у зв'язку з відсутністю у позивача підстав для зміни грошової оцінки земельних ділянок на дату подання уточнюючого розрахунку.

Суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що встановлені у податковому повідомленні-рішенні порушення закону та виявлення на цій підставі недоплати орендної плати з фізичних осіб не є наслідком камеральної перевірки, оскільки відповідач обґрунтовує податкове повідомлення-рішення даними перевірки результатів діяльності платника податків (пп.54.3.2 ст. 54 ПК України) з наступних причин.

Як вже зазначалось вище відповідно до статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Також, згідно статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідачем під час проведення камеральної перевірки уточнюючих податкових декларації з орендної плати за земельні ділянки державної та/або комунальної власності використано виключно дані звітних податкових декларації позивача з цього податку.

Окрім того, суд зазначає що порушення законодавства України під час проведення органами податкової служби перевірок платника податків не є безумовною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, яке прийнято за наслідками такої перевірки, якщо платником податку таки допущено порушенням вимог податкового законодавства.

Суд, також не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що органи державної податкової служби не є контролюючими органами щодо справляння плати за землю з наступних причин.

Згідно п.4 ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання сільських, селищних та міських рад належить, зокрема, справляння плати за землю. Суд зазначає, що п.4 ч.1 ст.33 вказаного Закону не зазнавав змін з часу його прийняття.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, у пункті 14.1.147 якого зазначено про те, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пункт 9.1.10 статті 9 ПК України відносить до загальнодержавних податків, зокрема, плату за землю.

Отже, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності з 01.01.2011 року є загальнодержавним податком.

Згідно статті 20 Податкового кодексу України, державні податкові інспекції наділені повноваженнями, згідно п. 20.1.4 проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом, згідно п.20.1.8 під час проведення перевірок вивчати та перевіряти первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, інші регістри, фінансову, статистичну звітність, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Отже, контроль за надходженням орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності здійснює Державна податкова служба України.

Аналогічну позицію підтримує Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 04.10.2012 року по справі № К/9991/42641/12 (номер у ЄДРСР 26517494).

У п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 жовтня 1997р. N 4-зп про набуття чинності Конституції України зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, з 01.01.2011 року контроль за надходженням орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності здійснює Державна податкова служба України.

Судом також встановлено під час розгляду справи, що у акті камеральної перевірки невірно вказаного номер акту, а саме: замість вірного « №1085/17-217/НОМЕР_2» помилково зазначено «№1085/172/НОМЕР_2», що підтвердив сам відповідач у своєму листі №3804/10/17-209 від 25.02.2013р.(а.с.60). У зв'язку з чим відхиляються доводи позивача стосовно того, що у податковому повідомленні-рішенні вказано номер акту перевірки, який не існує.

Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу, викладені в Акті перевірки, на підставі якого винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Стаття 19 Конституції України, зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішення.

З огляду на вищевикладене, висновки та рішення відповідача є правомірними, а вимоги позивача не знайшли підтвердження та спростовані матеріалами справи, а тому, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 05.08.2013р.

Суддя Г. В. Потолова