Справа № 821/4352/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

03 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4352/14

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.,

суддів - Милосердного М.М.,

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Тропанець О.В.

з участю: представника товариства з обмеженою відповідальністю "Берислав-хлібозавод" - Тимофеєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Берислав-хлібозавод" на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року про залишення без розгляду позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Берислав-хлібозавод" до Державної екологічної інспекції у Херсонській області про скасування припису, визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

03 листопада 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Берислав-хлібозавод" звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції (далі ДЕІ) у Херсонській області про: скасування припису відповідача від 03 лютого 2014 року та рішення, яке викладене у претензії ДЕІ у Херсонській області "Про відшкодування збитків заподіяних державі порушенням законодавства про надра" від 06 жовтня 2014 року №08-12/91.

04 листопада 2014 року Херсонський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження в частині скасування рішення, викладеного у претензії від 06 жовтня 2014 року №08-12/91 "Про відшкодування збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про надра" та повернув ТОВ "Берислав-хлібозавод" частину судового збору, сплаченого за подання адміністративного позову в сумі 487, 20 грн.

01 грудня 2014 року до суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, у якій остаточно просив:

· скасувати припис ДЕІ у Херсонській області від 03 лютого 2014 року;

· визнати протиправними дії ДЕІ у Херсонській області по складанню та направленню на адресу ТОВ "Берислав-хлібозавод" розрахунку розмірів відшкодування збитків від 25 вересня 2014 року до претензії від 06 жовтня 2014 року за №08-12/91 та претензії від 06 жовтня 2014 року №08-12/91. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року позовну заяву залишено без розгляду за пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі ТОВ "Берислав-хлібозавод" ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права, а також у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "Берислав-хлібозавод", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, у зв'язку з чим позовну заяву належить залишити без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Судова колегія вважає висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду правильним і таким, що відповідає вимогам ст.ст. 99, 160, 165 КАС України.

В апеляційній скарзі ТОВ "Берислав-хлібозавод" вказується, що приписом від 03 лютого 2014 року товариство було зобов'язано в строк до 01 червня 2014 року отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами), отже строк позовної давності щодо скасування припису повинен обраховуватися саме з кінцевої дати цього строку - з 01 червня 2014 року.

Крім того, вважає що суд першої інстанції невірно дійшов висновку, що позовні вимоги в частині оскарження дії відповідача по складанню та направленню на адресу товариства розрахунку розмірів відшкодування збитків до претензії та претензії є похідними від вимог про скасування припису. Отже, оскільки розрахунок розмірів відшкодування збитків було проведено 25 вересня 2014 року, а претензію складено 06 жовтня 2014 року, то строки позовної давності, встановлені ст. 99 КАС України в шість місяців, щодо оскарження вищенаведених дій ТОВ "Берислав-хлібзавод" не пропущено.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 99, ч.1 ст. 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав 03 лютого 2014 року в момент винесення припису відповідачем, про що свідчить підпис директора ТОВ "Берислав-хлібозавод" ОСОБА_3 у рядку "Припис до виконання прийняв". Крім того, директором товариства був отриманий акт №04-11/41 після проведення перевірки 31 січня 2014 року.

Доказів про іншу дату ознайомлення з приписом до суду не надходило.

Судова колегія не погоджується з доводом апелянта про те, що строк звернення до суду розпочався з 01 червня 2014 року, оскільки цей строк зазначений у приписі як "Термін виконання" на отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Доказів про поважність пропущення строку звернення до суду позивач не надавав.

Крім того, вирішуючи спірне питання в частині оскарження дій відповідача по складанню та направленню розрахунку розмірів відшкодування збитків від 25 вересня 2014 року до претензії від 06 жовтня 2014 року за №08-12/91 та претензії від 06 жовтня 2014 року №08-12/91, суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги є похідними від вимог про скасування припису від 03 лютого 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження в частині скасування рішення, викладеного у претензії від 06 жовтня 2014 року №08-12/91 "Про відшкодування збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про надра". Те, що у подальшому 01 грудня 2014 року, позивач змінив позовні вимоги і оскаржує вже дії відповідача по складанню та направленню на адресу товариства розрахунку розмірів відшкодування збитків від 25 вересня 2014 року до претензії від 06 жовтня 2014 року №08-12/91 та претензію, не змінює суті правовідносин, оскільки претензія не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні п.1 ч.1 ст. 17 КАС України.

Крім того, розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, здійснювався відповідно до "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Мінприроди України від 20 липня 2009 року №389.

У цьому випадку, розрахунок розмірів відшкодування збитків також не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні ч.1 ст. 17 КАС України.

За змістом ч.1 ст. 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Таким чином, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Між тим дані, викладені в розрахунку, та сам розрахунок, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Такі дані розрахунку можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про стягнення сум збитків, в основу яких покладені згадувані дані розрахунку.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Берислав-хлібозавод" залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 лютого 2015 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.