Справа № 759/18519/14-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ( далі відповідач ) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови в перерахунку основної частини пенсії по інвалідності, виходячи з фактичного розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням компенсації втрати частини доходів з 01.05.2012 р.;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з 01.05.2012 р. з урахуванням надбавки у розмірі 25%, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 р. № 1381;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу основної частини пенсії по інвалідності, виходячи з фактичного розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням надбавки, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 р. № 1381 та з урахуванням компенсації втрати частини доходів з 01.05.2012 р.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2013 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року було скасовано зазначену постанову суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року зазначені судові рішення були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на його думку, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01.05.2012 р. по 25.08.2012 р. було залишено без розгляду.

У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права в іншій частині позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду зміні.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в м. Києві та йому було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

29.05.2012 р. позивача переведено на пенсію по інвалідності, у відповідності до вказаного Закону.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» для проведення перерахунку пенсії позивача, Київським міським військовим комісаріатом надано довіку про розмір грошового забезпечення, відповідно до якої розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 складає 4439,10 грн., а посадовий оклад 1358,00 грн.

У грудні 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 26.12.2012 р. ГУ ПФУ в м. Києві Корнієнку А.А. надано відповідь, в якій зазначено, що розмір пенсії становить 60% суми грошового забезпечення, яке складає 2757,51 грн., посадовий оклад 1106,00 грн., а підвищення пенсії здійснено відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 355 та від 28.12.2011 р. № 1381.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ПФУ в м. Києві протиправно не здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Київського міського військового комісаріату про розмір грошового забезпечення, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 355, а також безпідставно без врахування особливостей п. 2 вказаної постанови самостійно здійснило підвищення пенсії у відсотковому співвідношенні з 01.07.2012 р. на 11 %, з 01.09.2012 р. - на 23 % та з 01.01.2013 р. - на 35 % розміру пенсії та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 р. № 1381 у розмірі 25 % основного розміру пенсії.

Дослідивши матеріали справи, підстави апеляційного перегляду, а також виниклі між сторонами правовідносини, у відповідності з нормами діючого законодавства, колегія суддів погоджується з тавими висновками суду першої інстанції, однак, вважає неправильним визначення дати, з якої позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( далі Закон № 2262-ХІІ ), Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( далі Постанова № 355), Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» ( далі Постанова № 1294 ), Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 ( далі Постанова № 45 ), Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» ( далі Постанова № 393 ).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Згідно з п. 2 Постанови № 355, Міністерству оборони після набрання чинності цією постановою доручено забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 та додатків 15, 26, 31, 32, 36 і 37 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 станом на 01.04.2012 р.

П. 7 Постанови № 393 передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних посадових окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням або щомісячної надбавки за спеціальне звання, відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах встановлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії, а тому збільшення розміру посадового окладу відповідно до Закону є підставою для проведення перерахунку пенсії військовослужбовцям за відповідною посадою.

Відповідно до п. 1 Постанови № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах установлених законодавством.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що призначення особі пенсії на підставі Закону № 2262-ХІІ та обчислення її розміру має здійснюватися органами ПФУ на підставі відповідної довідки про розмір її грошового забезпечення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського військового комісаріату про розмір грошового забезпечення, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 355, та безпідставно без врахування особливостей п. 2 вказаної Постанови, здійснило підвищення до пенсії позивача у відсотковому відношенні з 01.07.2012 р. на 11%, з 01.09.2012 р. на 23% та з 01.01.2013 р. на 35% розміру пенсій та без урахування приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 р. № 1381, якою передбачена надбавку в розмірі 25% основного розміру пенсії.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що відповідачем були порушені вимоги чинного законодавства, зокрема, ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, п. 2 Постанови № 355 та приписів Постанови № 1381, що вказує на протиправність його відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , виходячи з фактичного розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням та з урахуванням надбавки в розмірі 25% пенсії по інвалідності.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України при перегляді рішень судів першої та апеляційної інстанції по цій справі, а зазначені обставини були однією з підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої і апеляційної інстанції при розгляді справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог за період з 26.08.2012 р.

Разом з тим, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови, враховуючи висновки суду, викладені в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року про залишення позовних вимог за період з 01.05.2012 р. по 25.08.2012 р. без розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правильно вирішено справу по суті, однак з помилковим визначенням періоду, з якого адміністративний позов підлягає задоволенню, тобто з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року змінити, вказавши в абзацах другому і третьому резолютивної частини рішення дату, з якої позовні вимоги підлягають задоволенню «з 26.08.2012 р.».

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160., 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року змінити, вказавши в абзацах другому і третьому резолютивної частини рішення дату, з якої позовні вимоги підлягають задоволенню «з 26.08.2012 р.».

В іншій частині постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.