Справа № 815/4244/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4244/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка пекарських центрів» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка пекарських центрів» до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Спілка пекарських центрів» звернулося до суду позовом до Південної митниці Міндоходів, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року про залишення частини позовних вимог без розгляду, яку ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року залишено без змін, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №50006000/2014/610043/1 від 04 квітня 2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що відповідач не надав жодного доказу того, що ТОВ «Спілка пекарських центрів» занижувало митну вартість товарів, що ввозилися на територію України. Натомість зазначені відповідачем підстави для коригування митної вартості товарів є лише припущеннями, що є неприпустимим в силу ст. 3 Митного кодексу України.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийнято за наявності передбачених законодавством підстав та в межах компетенції митного органу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Спілка пекарських центрів» ставиться питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ «Спілка пекарських центрів», перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до попередньо поданої митної декларації від 28.03.2014 року № 5006001/2014/010878 позивач звернувся до Південної митниці м/п «Одеса-порт» щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: «арахіс (земляний горіх)».

Вказана митна декларація не була прийнята митним органом, так як останній не погодився із визначенням митної вартості у вантажно-митній декларації, у зв'язку із чим визнав необхідність подання додаткових документів.

За результатами перевірки вищевказаної митної декларації відповідачем складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00150 від 04 квітня 2014 року.

За результатами проведеної консультації між відповідачем та декларантом було обрано метод визначення митної вартості резервний.

Митним органом позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

03 квітня 2014 року декларант надіслав лист від іноземної сторони контрактоутримувача про надходження коштів та комерційну пропозицію. Також декларант електронним повідомлення від 04 квітня 2014 року №002 проінформував митний орган про неможливість надання витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів.

05 квітня 2014 року товар був випущений за МД №500060001/2014/012060 у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

10 квітня 2014 року ТОВ «Спілка пекарських центрів» звернулось до митного органу із листом № 31 щодо перегляду митної вартості товару (арахіс), додавши додаткові документи.

У відповідь митний орган листом від 17 квітня 2014 року №5616/15-70-52 роз'яснив декларанту, що поданий ним 03 квітня 2014 року лист від іноземної сторони контрактоутримувача про надходження коштів та комерційну пропозицію є лише листом іноземної сторони, що не підтверджене офіційною банківською установою, з відповідними реквізитами, та не підтверджує складові ціни, що сплачена та підлягає сплаті. Крім того, він оформлений з порушенням п.2.5 наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа».

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №5006001/2014/610043/1 від 04 квітня 2014 року прийнято відповідачем правомірно, оскільки позивачем не підтверджено митної вартості товару.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ТОВ «Спілка пекарських центрів» вказується, що рішення суду першої інстанції є неправильним, оскільки оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № 5006001/2014/610043/1 від 04 квітня 2014 року, яким було здійснено коригування митної вартості товару: арахіс (земляних горіх) з розрахованої декларантом митної вартості 117 800 дол. США на 122 550 дол. США є протиправним, оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу щодо правомірності його прийняття, тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою особою під час декларування товарів. У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів та надані документи, що підтверджують зазначене.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Спілка пекарських центрів» звернулоя до відповідача щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару -«арахіс (земляний горіх)».

Частинами 1-2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5,6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем для підтвердження митної вартості товару були подані відповідачу зовнішньоекономічний договір від 05 серпня 2013 року №05-08 зі специфікацією від 16 січня 2014 року №6, інвойс від 29 січня 2014 року №ПЫУ/1112/13-14, банківські платіжні документи від 04 березня 2014 року №149 та від 06 лютого 2014 року №86, калькуляція від 29 січня 2014 року, копія вантажної митної декларації іноземної країни від 01 лютого 2014 року №15/165 та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не була прийнята зазначена митна декларація позивача, так як митний орган не погодився із визначенням митної вартості у вантажно-митній декларації, у зв'язку із чим визнав необхідність подання додаткових документів: виписки з бухгалтерської документації; каталоги (прайс-листи), специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або біржових організацій про вартість товару або сировини.

За результатами перевірки вищевказаної митної декларації посадовою особою м/п «Одеса-порт» складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00150 від 04 квітня 2014 року на підставі ст. 256 МК України, яке обґрунтоване тим, що на підставі аналізу цін бази даних ЄАІС Міндоходів встановлено, що по товару №1 рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим (митна декларації від 13 січня 2014 року №100270001/2014/199333), тому митну вартість визнано на рівні 2,15 дол. США за кг нетто (всього сума збільшена з 72 960 дол. США на 122 550 дол. США).

Згідно ч.2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості - резервний, що підтверджується записами у рішенні про коригування митної вартості товарів від 04 квітня 2014 року №500060001/2014/610043/1.

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно ч.6 ст. 55 МК України на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

З рішення про коригування митної вартості товарів від 04 квітня 2014 року №500060001/2014/610043/1 вбачається, що воно прийнято у зв'язку із спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, та за результатами перевірки паперових примірників документів встановлено, що у поданих до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі від 05 серпня 2013 року №05-08 та у доповненні до нього, комерційному інвойсі від 29 січня 2014 року №/1112/13-14 та у митній декларації країни відправника різні печатки та підписи іноземної сторони контрактоутримувача.

Частиною 7 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що 05 квітня 2014 року спірний товар був випущений за МД №500060001/2014/012060 у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Відповідно ч.8 ст. 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2014 року позивач звернувся до відповідача з листом №31 щодо перегляду митної вартості товару (арахіс), додавши копії ВМД №500060001/2014/012060, рішення про коригування митної вартості №500060001/2014/610043/1, комерційної пропозиції фірми «G.S. Exports» від 16 січня 2014 року, калькуляції фірми «G.S. Exports», виписки з банку фірми «G.S. Exports», листа фірми «G.S. Exports» від 16 червня 2013 року із відповідними перекладами, експортної декларації №7534641/7534642/7534643 «G.S. Exports» із перекладом.

Згідно ч.9 ст. 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 17 квітня 2014 року №5616/15-70-52 митний орган роз'яснив декларанту, що поданий ним 03 квітня 2014 року лист від іноземної сторони контрактоутримувача про надходження коштів та комерційну пропозицію є лише листом іноземної сторони, що не підтверджене офіційною банківською установою, з відповідними реквізитами, та не підтверджує складові ціни, що сплачена та підлягає сплаті. Лист «комерційна пропозиція» стосується лише отримувача товару, та не показує аргументовано сформовану ціну. При цьому, в листі митного органу зазначено, що додаткові документи (каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини), які згідно з п.3 ст. 53 МК України вимагав орган доходів і зборів, не надано. Митним органом також не визнані надані 10 квітня 2014 року документи, зокрема комерційна пропозиція фірми «G.S. Exports» від 16 січня 2014 року, калькуляція фірми «G.S. Exports», виписка з банку фірми «G.S. Exports», лист фірми «G.S. Exports» від 16 червня 2013 року, експортна декларація №7534641/7534642/7534643 «G.S. Exports», оскільки переклад зазначених документів здійснений з порушенням п.2.5 наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа».

Слід зазначити, що відповідно п.2.1 вказаного Порядку №631 для здійснення митного оформлення товарів Декларант подає до ПМО МД, заповнену згідно з обраним митним режимом, її електронну копію (у разі подання МД на паперовому носії), рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, ДМВ.

Згідно п.2.5 Порядку №631 правильність перекладу документів, що надаються Декларантом відповідно до ст. 254 Кодексу, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно», проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад.

Частиною 1 ст. 254 МК України передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Проаналізувавши вищезазначені документи, колегія суддів вважає, що вони належним чином не були оформлені, оскільки переклад здійснений не на українській мові, відсутній напис «Перекладено вірно», особистий підпис особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. Так, на перекладених документах наявний напис «Перевод с английского на русский. Перевод сделал Галета С.Г.», іноді лише «Перевод с английского на русский».

Отже, так як зазначені обов'язкові реквізити у перекладі наданих декларантом документів відсутні, вказані документи не можуть бути враховані при підтвердженні правильності визначення вартості ввезеного товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 10 квітня 2012 року по справі К/9991/25696/11.

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані позивачем документи на підтвердження вартості товару не усувають розбіжності, так як не відповідають приписам п.2.5 Порядку №631 та ст. 254 МК України, у зв'язку із чим не підтверджують правильність визначення декларантом митної вартості товару.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №50006000/2014/610043/1 від 04 квітня 2014 року Південна митниця діяла у відповідності до чинного законодавства, так як за результатами розгляду наданих позивачем додаткових документів відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перегляду вказаного рішення, вказала про невизнання задекларованої позивачем митної вартості та навела причини такого невизнання.

Тому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка пекарських центрів» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв