Справа № 673/422/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/422/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

18 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі №673/422/14-а.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2014 року заяву задоволено, а саме: постановлено змінити спосіб і порядок виконання постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області по справі №673/422/14-а від 10 квітня 2014 року із зобов'язання управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, не меншому від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, у відповідності до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням" за період з 25 вересня 2013 року по 25 березня 2014 року включно, із урахуванням фактично виплачених сум, на стягнення з управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, не меншому від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, у відповідності до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням" за період з 25 вересня 2013 року по 25 березня 2014 року включно, із урахуванням фактично виплачених сум

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні зави в повному обсязі.

Позивач скористалась правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надала письмові заперечення на апеляційну скаргу (вх. №2881/15 від 18.02.2015 року), в яких просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача. Крім того, позивачем заявлено про розгляд справи за її відсутності.

Сторони в судове засідання не прибули, про час та дату слухання справи повідомленні належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів суду апеляційної інстанції у відповідності до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом з матеріалів справи встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області від 07.07.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 673/422/14-а, виданого 23.06.2014 року Деражнянським районним судом Хмельницької області про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, не меншому від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, у відповідності до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування, зумовленими народженням і похованням" за період з 25.09.2013 по 25.03.2014 включно, із урахуванням фактично виплачених сум.

Також як встановлено судом, відповідачем виконано зобов'язальну частину рішення про нарахування щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проте виплата донарахованої допомоги не проводилась через відсутність відповідних бюджетних асигнувань (а.с. 61).

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає такий висновком суду першої інстанції передчасним, з таких підстав.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Правила цієї статті кореспондуються із положеннями статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання (частина 1 вказаної статті).

Отже, підставою для застосування положень частини 1 статті 263 КАС України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Надаючи правову оцінку доводам заяви Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, колегія суддів суду апеляційної інстанції зауважує, що останнім не надано жодних доказів того, що в разі зміни способу виконання, рішення буде виконане.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Таким чином, не має підстав для задоволення подання про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 28 жовтня 2008 року, в якій вказано, що відповідно до статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Крім того, даючи оцінку матеріалів доданих до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судом першої інстанції не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення в частині виплати присудженої судом суми, а заявником не надано доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята ухвала не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно із пунктом 6 статті 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення коштів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про зміну способу і порядку виконання постанови суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.