Справа № 641/8588/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.Справа № 641/8588/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О., Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача - управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (далі - УПФУ, відповідач відповідно) від 15 квітня 2014 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 24 лютого 2014 року, з урахуванням стажу проходження військової служби у період з 05 січня 1987 року по 11 січня 1989 року, обґрунтовуючи свої вимоги безпідставністю оспорюваного рішення відповідача та наявністю у нього спеціального (пільгового) стажу, для можливості призначення зазначеної пенсії у відповідності до положень Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Прийняте рішення судом вмотивовано посиланням на наявність законних підстав для зарахування військової служби до пільгового стажу та недоведеність суб'єктом владних повноважень правомірності свого рішення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга, відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 працював на ДП Харківському радіозаводі «Протон» з 03.08.1981 року по 25.12.1986 року, з 27.02.1989 року по 14.03.1989 року, з 01.07.1992 року по 04.02.1994 року, з 10.03.1998 року по 03.12.2001 року за професією майстер гальванічного цеху, начальник гальванічного цеху.

08 квітня 2014 року позивач завернувся до УПФУ з заявою про призначення пільгової пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, згідно ст. 13 п. 1 «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зворот а.с. 45).

До заяви ОСОБА_1 надані у тому числі наступні документи: копія трудової книжки, копія диплому ЖВ-1 № 094804 Харківського ордена Леніна політехнічного інституту ім. В.І. Леніна, довідки, видані ДП «Харківський радіозавод «Протон», про підтвердження наявного трудового стажу про призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 4, 5, 6 від 12.03.2014 року, довідки за № 660(3)-92 та 93-660(3) від 27.03.2014 року, довідки о простоях за № 660/3 від 12.03.2014 року, копії наказів по особистому складу, по атестації робочих місць, протоколів атестації робочих місць за умовами праці, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, довідка, видана військовим комісаром Комінтернівського об'єднаного райвійськкомату 22.06.2006 року № 22 (замість військового квитка офіцера запасу), а також довідка, видана військовим комісаром Комінтернівського ОРВК м. Харкова від 07.04.2014 року № 21/3, якою підтверджено факт проходження ОСОБА_1 військової служби в збройних Силах в період з 05.01.1987 року по 11.01.1989 року на посаді офіцерського складу.

Рішенням УПФУ від 15 квітня 2014 року в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 6).

Рішення вмотивовано аналізом наданих позивачем документів, внаслідок якого УПФУ зроблений висновок про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у зв'язку з недостатністю пільгового стажу. Вказаний висновок зроблено відповідачем з огляду на ту обставину, що позивач у період з 05.01.1987 року по 11.01.1989 року відбував у лавах Збройних Сил СРСР не строкову військову службу, а служив в офіцерському складі з 29 років, що відповідно до приписів ст. 38 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виключає його право на зарахування даного періоду до пільгового стажу.

При цьому сторонами не заперечується, що згідно наданих пільгових довідок, а саме: довідки про підтвердження наявного трудового стажу за № 4, 5, 6 від 12.03.2014 року, довідки о простоях за № 660/3 від 12.03.2014 року, пільговий стаж ОСОБА_1 складає по СП-2: 3 роки, 6 місяців, 29 днів, по СП-2 СТ.100: 5 років 5 місяців, 11 днів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що період проходження військової служби позивачем повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на момент призову на строкову військову служби він працював за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції зазначає наступне.

Прикінцевими положеннями Закону України від 09.07.2003 року № 1058- IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що відповідно до раніше діючого законодавства давали право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремими законодавчими актами через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсійне забезпечення цих осіб здійснюється за нормами вказаного Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 вказаного Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Пунктом 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Зазначене положення кореспондується з приписами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» згідно якої час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно трудової книги ОСОБА_1 (а.с. 11-12) та довідки про підтвердження наявного трудового стажу про призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 16) вбачається, що позивач працював повний робочий день на Харківському радіозаводі ім. ХХV з'їзду КПСС у період з 26.06.1985 року по 25.12.1986 року на посаді заступника начальника гальванічного цеху. 25.12.1986 року - звільнений у зв'язку з призивом до Радянської Армії.

Згідно наявної в матеріалах справи відповіді ТВО Військового комісара Комінтернівського об'єднаного районного військового комісаріату від 20.10.2014 року (а.с. 101), встановлено, що 05.01.1987 року Червонозаводським РВК м. Харкова, на підставі Наказу МО СРСР № 01071 від 18.11.1986 року та відповідно зі статтею 66 пункт 2 Закону СРСР «Про загальний військовий обов'язок» позивача призвано на дійсну військову службу строком на 2 роки та зараховано у розпорядження командира в/ч 43038 м. Чехов Московський. Наказом головного управління спеціального будівництва від 24.01.1987 року його було зараховано до 433 ВБУ на посаду заступника командира роти по політичній частині та звільнений у запас за ст. 70 п. А - по вислузі встановленого строку дійсної військової служби.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зарахування військової служби позивача у період з 05.01.1987 року по 11.01.1989 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Посилання УПФУ на неможливість призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за списком № 2, у зв'язку з тим фактом, що його службу в армії не можна зараховувати до строкової військової служби колегія суддів вважає безпідставним, оскільки на момент призову до Радянської Армії у січні 1987 року ОСОБА_1 мав звання старшого лейтенанта та вік 29 років, а приписами п. 2 ст. 66 Закону СРСР «О всеобщей воинской обязанности» (чинному на час призову позивача до армії) визначено, що особи офіцерського складу запасу можуть бути визначені в мирний час на дійсну військову службу для використання на офіцерських посадах: 1) у добровільному порядку - рішенням Міністра оборони СРСР; 2) за призовом - на два - три роки з числа осіб, які мають вік не більше 30 років, у кількості та за військово - обліковими спеціальностями, визначеним Радою Міністрів СРСР.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст.ст. 202 КАС України для чи скасування судового рішення та приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені апеляційної скарги і залишення оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Л.О. Донець

(підпис) В.А. Калиновський

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 23 лютого 2015 року.