Справа № 821/4906/14
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4906/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представників позивача - Половенко В.Ю., Безхлібний В.В., Подлєсна Т.З.,

представника відповідача - Юсіфова Н.Ч.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Теплотехніка"

до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Теплотехніка» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення - рішення від 09.12.2014 року № .

Ухвалою суду від 09 лютого 2015 року замінено первинного відповідача Цюрупинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області належним відповідачем - Цюрупинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та пояснили, що відповідачем при проведенні перевірки не з'ясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують придбання послуг, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобов'язань та застосування санкцій. Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов та пояснив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято на підставі акту перевірки від 25.11.2014 р. №698/22-0/22730590 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фірма «Теплотехніка» з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «ТЕХ ОЙЛ Нафта», ТОВ УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «НАФТ - ОЙЛ» за період з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р.». Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Фірма «Теплотехніка» пп. 14.1.181 п.14.1 ст 14, п.186.1 ст. 186, п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст. 20, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту по ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», від ТОВ «УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», від ТОВ «Нафт-Ойл» на суму 460676,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті в Державний бюджет України відповідно до п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, всього у сумі 460676,00 грн. у т.ч.: в березні 2014 р. у сумі ПДВ -53386,00 грн., в квітні 2014 р. у сумі ПДВ -117209,00 грн., в травні 2014 р. у сумі ПДВ - 81625,00 грн., в червні 2014 р. у сумі ПДВ - 39781,00 грн., в липні 2014 р. у сумі ПДВ - 134046,00 грн., в серпні 2014 р. у сумі ПДВ - 34629, 00 грн. Вважає прийняте контролюючим органом оскаржуване податкове повідомлення - рішення правомірним та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Теплотехніка» зареєстроване в Голопристанському районному управлінні юстиції Херсонської області 25.10.1994 р. за №0000515. На податковий облік взято в ОДПІ у Цюрупинському районі ГУ Міндоходів у Херсонській області як платника податків 22.11.1994 р. №99.

Відповідно до Довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основним видом діяльності ТОВ «Фірма «Теплотехніка» за КВЕД є: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; роздрібна торгівля пальним; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Також, судом встановлено, що у період з 12.11.2014 р. по 18.11.2014 р. відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Фірма «Теплотехніка» з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «ТЕХ ОЙЛ Нафта», ТОВ УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «НАФТ - ОЙЛ» за період з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р.».

За результатами даної перевірки складено акт від 25.11.2014 року №698/22-0/22730590 (далі - акт). (т.1, а.с. 12-27).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення пп. 14.1.181 п.14.1 ст 14, п.186.1 ст. 186, п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст. 20, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту по ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», від ТОВ «УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», від ТОВ «Нафт-Ойл» на суму 460676,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті в Державний бюджет України відповідно до п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, всього у сумі 460676,00 грн. у т.ч.: в березні 2014 р. у сумі ПДВ -53386,00 грн., в квітні 2014 р. у сумі ПДВ -117209,00 грн., в травні 2014 р. у сумі ПДВ - 81625,00 грн., в червні 2014 р. у сумі ПДВ - 39781,00 грн., в липні 2014 р. у сумі ПДВ - 134046,00 грн., в серпні 2014 р. у сумі ПДВ - 34629, 00 грн. (т.1, а.с. 27).

Крім цього, перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», ТОВ «УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «Нафт-Ойл», встановлено невідповідність первинних документів нормам діючого законодавства.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою неможливо підтвердити факт придбання товару (нафтопродуктів ) ТОВ «Фірма «Теплотехніка» та подальшої його реалізації ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», ТОВ «УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «Нафт-Ойл», з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходженням майна, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.12.2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 691014,00 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 460676,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 230338,00 грн. ( т.1, а.с. 11).

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням- рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що у ТОВ «Фірма «Теплотехніка» відсутні документи щодо здійснення господарських операцій (надання послуг) з ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», ТОВ «УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «Нафт-Ойл», судом досліджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «УКР - ЕКСПО - СЕРВІС», суд зазначає.

Між ТОВ «Фірма «Теплотехніка» та ТОВ «УКР - ЕКСПО - СЕРВІС» 31.03.2014 року було укладено договір поставки №31/03/2014/1, відповідно до якого предметом поставки є паливо - мастильні матеріали, найменування, кількість та ціна яких вказується в накладних документах, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

На виконання договору ТОВ «УКР - ЕКСПО - СЕРВІС» було поставлено позивачу

31.03.2014 року 4 970 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №6 від 31.03.2014 року, товарно - транспортною накладною №Р6 від 31.03.2014 р., податковою накладною №6 від 31.03.2014 року, 01.04.2014 року 10 055 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №10 від 01.04.2014 року, товарно - транспортною накладною №Р10 від 01.04.2014 року, податковою накладною №10 від 01.04.2014 року, 02.04.2014 року 15 495 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №14 від 02.04.2014 року, товарно - транспортною накладною №Р14 від 02.04.2014 року, податковою накладною №14 від 02.04.2014 року, 17.04.2014 року 14 806 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №28 від 17.04.2014 року, товарно - транспортною накладною №Р28 від 17.04.2014 року, податковою накладною №28 від 17.04.2014 року, 26.05.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №52 від 26.05.2014року, товарно - транспортною накладною №Р52 від 26.05.2014 року, податковою накладною №52 від 26.05.2014 року.

Позивачем, відповідно до умов вищезазначеного договору, здійснено оплату за отримане дизельне паливо, що підтверджується платіжними дорученнями №1062 від 31.03.2014 року на суму 57 900,50 грн., №1074 від 01.04.2014 року на суму 182 841,00 грн., №4 від 02.04.2014 року на суму 375 363,60 грн., №1140 від 17.04.2014 року на суму 204 322,80 грн., №1233 від 26.05.2014 року на суму 65 303,00 грн., всього на суму 885 730,90 грн.

ТОВ «УКР - ЕКСПО - СЕРВІС» було повернуто кошти переплати на суму 243 853,95 грн. Таким чином, загальна сума сплачена позивачем цьому контрагенту за договором становила 641 876,95 грн.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «НАФТ - ОЙЛ», суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Фірма «Теплотехніка» та ТОВ «НАФТ - ОЙЛ» 07.07.2014 року було укладено договір поставки №031- НО відповідно до якого предметом поставки є паливо - мастильні матеріали, найменування, кількість та ціна яких вказується в накладних документах, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

На виконання договору ТОВ «НАФТ - ОЙЛ» було поставлено позивачу: 07.07.2014 року 4 910 літрів бензину А - 92, що підтверджується видатковою накладною №96 від 07.07.2014 року, подорожнім листом №6/7 від 07.07.2014 року, товарно - транспортною накладною №96 від 07.07.2014 року, податковою накладною №106 від 07.07.2014 року; 08.07.2014 року 10 260 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №97 від 08.07.2014 року, товарно - транспортною накладною №97 від 08.07.2014 року, податковою накладною №107 від 08.07.2014 року; 17.07.2014 року 4 600 літрів бензину А-92, що підтверджується видатковою накладною №114 від 17.07.2014 року, товарно - транспортною накладною №114 від 17.07.2014 року, податковою накладною №127 від 17.07.2014 року; 25.07.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №117 від 25.07.2014 року, подорожним листом №19/07 від 25.07.2014 року товарно - транспортною накладною №117 від 25.07.2014 року, податковою накладною №129 від 25.07.2014 року; 29.05.2014 року 14 600 літрів бензину А-92, що підтверджується видатковою накладною №122 від 26.07.2014 року, подорожним листом №140 від 29.07.2014 року товарно - транспортною накладною №122 від 29.07.2014 року, податковою накладною №135 від 26.07.2014 року; 01.08.2014 року 14 600 літрів бензину А-92, що підтверджується видатковою накладною №127 від 01.08.2014 року, подорожним листом №144 від 01.08.2014 року товарно - транспортною накладною №127 від 26.05.2014 року, податковою накладною №149 від 30.07.2014 року, податковою накладною №150 від 31.07.2014 року та податковою накладною №151 від 01.08.2014 року; 01.08.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №128 від 01.08.2014 року, подорожним листом №1/08 від 01.08.2014 року товарно - транспортною накладною №128 від 01.08.2014 року, податковою накладною №141 від 01.08.2014 року.

Податкові накладні було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, крім податкових накладних №149, №150, №151, щодо яких позивачем у відповідності до положень ст.201 Податкового кодексу України, одночасно з поданням декларації з податку на додану вартість за липень та серпень 2014 року надано додаток 8 та копії підтверджуючих первинних документів одночасно із скаргою на контрагента.

Позивачем, відповідно до умов вищезазначеного договору, здійснено оплату за отримані нафтопродукти, що підтверджується платіжними дорученнями №1434 від 07.07.2014 року на суму 66 039,50 грн., №1443 від 08.07.2014 року на суму 37 997,00 грн., №1458 від 09.07.2014 року на суму 50 000,00 грн., №1472 від 10.08.2014 року на суму 50 000,00 грн., №1522 від 18.07.2014 року на суму 33 250,00 грн., №1527 від 21.07.2014 року на суму 30 000,00 грн., №1544 від 24.07.2014 року на суму 52 940,00 грн., №1551 від 25.07.2014 року на суму 50 000,00 грн., №1560 від 28.07.2014 року на суму 65 303,00 грн., №1564 від 29.07.2014 року на суму 100 000,00 грн., №1575 від 30.07.2014 року на суму 30 195,00 грн., №1576 від 31.07.2014 року на суму 41 000,00 грн., №1584 від 01.08.2014 року на суму 75 396,00 грн., №1588 від 04.08.2014 року на суму 32 376,00 грн., №1594 від 06.08.2014 року на суму 30 000,00 грн., №1601 від 07.08.2014 року на суму 20 000,00 грн., №1681 від 26.08.2014 року на суму 5 000,00 грн., №1697 від 01.09.2014 року на суму 5 000,00 грн., №1722 від 09.09.2014 року на суму 5 000,00 грн., №1768 від 22.09 2014 року на суму 5 000,00 грн., всього на суму 784 496,50 грн.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», суд зазначає.

Між ТОВ «Фірма «Теплотехніка» та ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА» 20.03.2014 року було укладено договір поставки №2003/ПТ відповідно до якого предметом поставки є товар, ціна якого встановлюється у рахунках - фактурах.

На виконання договору ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА» було поставлено позивачу: 21.03.2014 року 14 600 літрів бензину А - 92 Е, що підтверджується видатковою накладною №14 від 21.03.2014 року, подорожним листом №91 від 21.03.2014 року, товарно - транспортною накладною №2 від 21.03.2014 року, податковою накладною №2 від 20.03.2014 року; 26.03.2014 року 15 495 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №16 від 26.03.2014 року, товарно - транспортною накладною №1 від 26.03.2014 року, податковою накладною №4 від 26.03.2014 року; 07.04.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №21 від 07.04.2014 року, подорожним листом №04/04 від 07.04.2014 року товарно - транспортною накладною №3 від 07.04.2014 року, податковою накладною №7 від 04.04.2014 року; 10.04.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №26 від 10.04.2014 року, подорожним листом №04/6 від 10.04.2014 року товарно - транспортною накладною №5 від 10.04.2014 року, податковою накладною №8 від 10.04.2014 року; 06.05.2014 року 14 600 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №34 від 06.05.2014 року, подорожним листом №102 від 06.05.2014 року товарно - транспортною накладною №5 від 06.05.2014 року, податковою накладною №3 від 06.05.2014 року; 12.05.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №38 від 12.05.2014 року, подорожним листом №6/05 від 12,05.2014 року, податковою накладною №7 від 12.05.2014 року; 15.05.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №40 від 15.05.2014 року, подорожним листом №8/05 від 15.05.2014 року, товарно - транспортною накладною №8 від 15.05.2014 року, податковою накладною №9 від 15.05.2014 року; 29.05.2014 року 7 880 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №50 від 29.05.2014 року, подорожним листом №108 від 29.05.2014 року, товарно - транспортною накладною №11 від 29.05.2014 року, податковою накладною №18 від 29.05.2014 року; 02.06.2014 року 4 910 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №53 від 02.06.2014 року, подорожним листом №1/06 від 02.06.2014 року, товарно - транспортною накладною №15 від 02.06.2014 року, податковою накладною №1 від 02.06.2014 року; 11 .06.2014 року 5 100 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №59 від 11.06.2014 року, товарно - транспортною накладною №17 від 11.06.2014 року, податковою накладною №18 від 11.06.2014 року; 16.06.2014 року 7 880 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковою накладною №63 від 16.06.2014 року, подорожним листом №1/7 від 16.06.2014 року, товарно - транспортною накладною №19 від 16.06.2014 року, податковою накладною №11 від 16.06.2014 року; 04.07.2014 року 6 720 літрів дизельного палива, 7 880 літрів бензину А - 92, що підтверджується видатковою накладною №78 від 04.07.2014 року, подорожним листом №127 від 04,07.2014 року, товарно - транспортною накладного від 04.07.2014 року, податковою накладною №3 від 04.07.2014 року.

Всі податкові накладні було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем, відповідно до умов вищезазначеного договору, здійснено оплату за отримані нафтопродукти, що підтверджується платіжними дорученнями №1032 від 20.03.2014 року на суму 146 000,00 грн., №1049 від 26.03.2014 року на суму 174 318,75 грн., №1090 від 04.04.2014 року на суму 8 339,00 грн., №1109 від 08.04 2014 року на суму 25 000,00 грн., №1111 від 09.04.2014 року на суму 30 000,00 грн., №1116 від f0.04.2014 року на суму 13 339,00 грн., №1118 від 11.04.2014 року на суму 50 000,00 грн., №1138 від 16.04.2014 року на суму 73 159,00 грн., №1179 від 06.05.2014 року на суму 191 990,00 грн., №1193 від 12 05.2014 року на суму 64 271,90 грн., №1216 від 15.05.2014 року на суму 45 566,50 грн., №1218 від 16.05.20І4 року на суму 19 000,00 грн., №1253 від 29.05.2014 року на суму 103 622,00 грн., №1273 від 02.06.2014 року на суму 64 566,50 грн., №1309 від 11.06.2014 року на суму 70 890,00 грн., №1322 від 12.06.2014 року на суму 16 020,00 грн., №1344 від 16.06.2014 року на суму 20 228,00 грн., №1350 від 17 06.2014 року на суму 69 400,00 грн., №1375 від 23.06.2014 року на суму 500,00 грн., №1428 від 04,07.2014 року на суму 197 552,00 грн., №1589 віл 05.08.2014 року на суму 69 918,40 грн., всього на суму 1 303 603,65 грн.

Приймання паливно - мастильних матеріалів ТОВ «Фірма «Теплотехніка» від ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», ТОВ «УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», ТОВ «Нафт-Ойл» підтверджується також, наданими суду довідками. (т.1, а.с. 225-227).

У регістрах бухгалтерського обліку вищезазначені нафтопродукти було повністю оприбутковано позивачем, подальша їх реалізація здійснена через мережу власних автозаправних станцій, що підтверджується наданими суду звітами по АЗС за березень - серпень 2014р.(т.2, а.с. 67-79).

Також, позивачем надано суду докази щодо здійснення господарської діяльності, а саме: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди автозаправної станції за адресою Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул.. 1 Травня, буд 294) від 07.07.2006 р. Серія ЯЯЯ №847314; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ( комплекс АЗС за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Нова збур'ївка, вул.. К. Маркса, буд. 126-а) від 26.01.2006 р. Серія ЯЯЯ №897641; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ( комплекс, автозаправочний за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Бехтери, вул. Леніна, буд. 1-В) від 16.12.2011 р. Серія САЕ №183052; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ( будівля автозаправної станції за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Добропілля, вул. Радянська, буд. 35-А) від 03.09.2007 р. Серія САВ №204056; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ( об'єкт нерухомого майна автозаправної станції за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Нововолодимирівка, вул.. Червоноармійська, буд. 1-Б) від 03.09.2007 р. Серія САВ №204057; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (автозаправна станція за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Суворовка, вул.. Шамикіна, буд 1-а) від 04.09.20076 р. Серія САВ №204687; договори оренди нерухомого майна №34 від 24.12.2008 року та №1 від 13.01.2009 р. укладені між ТОВ «Інвест - Сервіс» та ТОВ «Теплотехніка». (т.1, а.с. 215 - 224).

Крім цього, економічне обґрунтування господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується Довідкою від 17.02.2015 р. про економічне обґрунтування ефективності реалізації придбаних паливно -мастильних матеріалів. ( т.2, а.с. 80).

Суд зазначає, що позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання товару (паливно - мастильні матеріали) та подальшої реалізації.

Враховуючи, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксують факт здійснення господарської операції та подальшої її реалізації, суд вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом безпідставним.

Також, суд зазначає, що єдиною підставою для встановлення нереальності господарських операцій позивача з контрагентами слугували акти перевірок від 08.09.2014 року № 175/14-02-22-02/38790884 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ОЙЛ НАФТА» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за березень - липень 2014 р.»; від 08.09.2014 р. №176/14-02-22-01/39040674 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «НАФТ - ОЙЛ» щодо формування податкового кредиту з контрагентами - постачальниками та податкових зобов'язань з контрагентами - покупцями за липень 2014 р.».

Щодо встановлення контролюючим органом порушень пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п.186.1 ст. 186, п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст. 20, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту по ТОВ «ТЕХ ОЙЛ НАФТА», від ТОВ «УКР-ЕКСПО-СЕРВІС», від ТОВ «Нафт-Ойл» на суму 460676,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті в Державний бюджет України відповідно до п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), всього у сумі 460676,00 грн. у т.ч.: в березні 2014 р. у сумі ПДВ -53386,00 грн., в квітні 2014 р. у сумі ПДВ -117209,00 грн., в травні 2014 р. у сумі ПДВ - 81625,00 грн., в червні 2014 р. у сумі ПДВ - 39781,00 грн., в липні 2014 р. у сумі ПДВ - 134046,00 грн., в серпні 2014 р. у сумі ПДВ - 34629, 00 грн. Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в наслідок чого занижено суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ 405899,44 грн. в т.ч. у грудні 2013 р. на суму ПДВ - 291 734,73 грн., у лютому 2014 р. на суму ПДВ - 70 831,38 грн., у березні 2014 р. на суму ПДВ 43 333,33 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

В пункті 198.3 статті 198 ПКУ зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок відповідача щодо порушень 14.1.181 п.14.1 ст 14, п.186.1 ст. 186, п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст. 201, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), безпідставним.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 09.12.2014 року № , прийняте відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 09.12.2014 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Теплотехніка" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 691 014,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 460 676,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 230 338,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Теплотехніка" ( ) судовий збір в сумі 4872, 00 грн. (Чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 лютого 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3